60 RAGXAR M. BRUZELIUS. 



kanterna och den trubbiga spetsen försedda med borst ocli fina tornar. Cnndnl-bihaiiget (fig. 9, n.' är djupt klut- 

 vet, doek ej ända till l)aseii, och liar flikarnc vidt skilda, bakat afsnialnande, samt i spetsen försedda med en li- 

 ten inskärning, uti hviikeu sitter ett kort borst. Bianehinl-biliangen äro stora, till antalet ieni par, samt saknas 

 vid det törsta och det sjunde benparet. 



Bilda könen ötverensstiirania med hvarandra i det närmaste. Honan har endast uågot kortare antenner och 

 mindre händer på de tvä första benparen än hannen. 



De största exemplar af denna art, som jag sett, voro omkring tjugo mm. långa. 



Denna vackra Gammarns-art har endast blilvit tagen uti Bohusläns skärgärd, vid Kosteröarne, i Gullmars- 

 fjorden och vid Väderöarne. Den synes vara sällsynt och crhålles endast pä ett djup af 40 — 00 famnar. 



11. G ammarus Icevis, n. sp. 



Corpus elongatuiii, gracile, dorso rotundato et la^vi, epiineris octo anterioribus mar- 

 gine inferiore magis ininusve dentatis. Antennaä superiores inferioribn.s, peduiicailuin supe- 

 rioruin superantibus, longiores. Pedes prinii secundique paris articulo quinto (uianu) fere 

 obloiigo-o\ali; lii illis niajores. Pedes thoracis quinti, sexti, septinii paris articulo priuio 

 dilatato. Pedes abdominis ultiiui paris ramis elougatis, fere tequalibus. Appendix caudalis 

 usque ad basin fissa. — Fig. 10. 



Habitat in locis profundis sinus Gullmarsfjorden Bohusiaj. 



Beskriliiiiig: Afven denna art har kroppen lång och smal, samt rvggen afruiidad och slät. Ögonen äro 

 ovala och af medelmåtlig storlek. De öfre antennerna itig. 10, a.; äro nästan dubbelt sä länga som de undre. 

 Skaltets första led är tjockare än den andra, som är ungefiir lika lång med denna. Den tredje leden är mycket 

 kort Svepan, som är längre än skaftet, består af 40 — 48 korta leder, och bisve|)an af O — 7. Den tredje leden 

 af de undre antennernas skaft når ungefär till hälften af de öfres första skaftled. Deras Ijerde skaftled är lika 

 läng med den femte, som når lika långt fram eller längre än de öfres skaft. Svepan, som är längre än den femte 

 leden af skal tet, består af 20 — 24 leder. 



Mundelarue likna i det närmaste dem af den föregående arten, men äro något svagare oeh spensligare. 

 Den första maxillens yttre skifva är i spetsen viipuad dels med tornar, som vid spetsen hafva i den ena kanten 

 endast en större och en mindre tand (tig. 10, b.), dels med tornar, som i den ena kanten äro väpnade med flera, 

 tnttsittande tänder (fig. 10, c.). 



Det forsla benparet fig. 10, d) är mindre än det andra, oeh har den första leden läng oeh temligen stark, 

 (len andra och tredje korta, den Ijerde aflaiigt äggrund och lika stor eller uågot större än den femte leden, som 

 är nästan af oval form och försedd med en mängd borst i den bakre kanten oeh på den inre sidan. Klon är 

 stark, spetsig, oeli saknar tänder och borst. Det andra benparet är betydligt större än det första, isynnerhet hos 

 hannen. Hos denne är dess (fig. 10, e.) första led läng, den andra ganska kort, den tredje längre och bndare än 

 den andra, med den bakre kanten väpnad med en stark tand, den Ijerde betydligt bredare än den tredje, och uti 

 den bakre kanten äfven väpnad ni<il en tand, samt handen eller den tenite leden betydligt stor, större än de irt: 

 löregående ledeina tillhojia, aflångl-oval, oeh i den bakre kanten försedd med några glesa borst. Klon är myc- 

 ket kriikt samt ?aknar borst. Hos honan är det andra ben|)arcts ifig. 10, f.) femte led vid den nedre ändan nå- 

 got smalare än vid den öfre, oeh väpnad med en mycket svagare klo. Det tredje och Ijerde benparet öfvercns- 

 stainma till formen med samma benpar af (i. Loveni, men äro något gri]fre oeh hafva slarkare klor. Det femte, 

 sjelte oeh ^^juMde benparet halva din första lc<len bnd, tunn, och tandad uti den liakri' kantin, hvars öfre vinkel 

 nr afrundad , mi ii den nedre nästan riit. Dess främre kant är väpnad med korta tornar. 



Kpinierenia äro medelmåttigt stora. De fyra främre paren äro större nn de tre följande. Den första epi- 

 meren, hvars Iramre oeh u<-ilre vinkel är spetsig, är uti den undre kanten tandad. De tre (oljande paren hafva 

 den undre kantens vinklar afrundade och äro i densamma väpnade med mindre tänder iin det första |)arets. 



Det andra oeh tredje abdoniinal-segmenti-ts bakre sidovinkel utlöper i en skarp spets, oeh deras undre 

 kant är vid dejina spets väpnad med 4 — 6 skarpa tänder. Det Ijerde paret nf abdonicns ben har grenarur lika 

 länga samt på den ölre kanten oeh uti spetsen försedda med tornar, oeh når längre bakåt iin det femte, men ej 

 sä långt som det sjette benparet Det femte benparet ötVerensstäminer med det fjrrde. Det sjette benparets gre- 

 nar äro lika hinga, betydligt längre än basal-ledeii , smalt lan<'ettlika, och i kanterna väpnade med glesa tornar. 

 Candid-biliaiiget, som är kinfvet ända till basen, har tlikartu! allånga och tillspetsade, samt uti spetsen försedda 

 med en inskärning, uti hvilken sitter en liten torn. Hranehial-bihangeu äro stora, oeh finnas vid alla benparen af 

 thorax, utom det första och det sjunde. 



Dess storlek iir 12 — IG m.m. Till f.ärgen iir den ljusröd ined svarta (Igon. 



Al denna art har jag endast erhållit några exemplar i Uullmars-ljorden i Bohuslän. Den lefver på lika 

 »torl djup som den föregäende. 



