62 K AGN AK M. BRUZELIUS. 



13. Garnmanis hrevicomis , n. sp. 



Corpus altiini, dorso rotundato, soginentis quinque aiiterioribus abdominis niargine 

 posteriore medio dorsi uiiidciitatis. Anteiiiia' breves, robusta", superiores iiiferioribut; bre- 

 viores et tlagello appeiidiculari longissimo instructae. Pedes primi secundique paris arti- 

 culis quintis (inanibus) inagnis, ovalibus, et unguibus longis, dentatis annati. Pedes ab- 

 dominis sexti paris ramis suba?qiialibus lanceolatis. — Fig. 11. 



Habitat ad eras occidentales a Finmarckia extima usque ad Bohiisiain. 



Beskrifiiing; Kroppen Ur teinligtii liög och hoptryckt, samt har ryggen afrundad och utan kol. Dr lem 

 första SPgmeuterna af abilomen hafva ryggens bakre kant i raidten försedd med en mycket liten och spetsig tand. 

 Hnfvudets öfrc och friinire kant bildar mellan de öfru antennerna en kort, något fiamskjntande spets, och dess 

 främre sidokant mellan de öfre ocii undre antennerna en afrundad flik. De öfre antennerna (fig. II, a.) iiro kor- 

 tare iiu de undre, som icke na till ubdomens första segment. De äro af stark byggnad och hafva skaftets första 

 led mycket större än de tvä följande lederna tillhopa, af hvilka den tredje ar kortare än den andra. Svepan, 

 som är längre än skaftet, bestar af omkring 18 leder, som i den öfre kanten biira mycket korta och fina borst. 

 Bisvcpan, som är ovanligt lång och grof, bestar af ti leder, och når till den åttonde eller nionde leden af den 

 egentliga svepan. De undre antennerna hafva den tjerde och femte skaftledeu lika stora och större än den tredje, 

 saint svcjian sammansatt af 14 — 10 leder och kortare än skaftet. 



Maiidiblerna (fig II, b.), som äro smä, hafva grenarne väpnade med 5 — 7 tänder och palpen kort, med 

 den tredje leden ganska liten och försedd endast med några få borst. Tuggknölen är ovanligt liten .och visar ej 

 uagon egentlig tnggyta, men bär några grofva borst. Den första maxillen (fig. II, c. har den inre skifvan liten 

 och i spetsen försedd med ett cilieradt borst. Den yttre skifvan bär i spetsen några tandade tornar (fig. II, d.). 

 Palpen är smal och når längre fram än den yttre skifvan. Den andra niaxillens (Hg. II, e.) skifvor äro mycket 

 små och korta. Den öfre läppens undre kant är afrundad, och den undre läppen (fig. II, f.) iir klutVen uti tvä 

 flikar, som åt sidorna utlöpa i två korta processer. Maxillarbenen ;fig. II, g) utmärka sig genom skifvornas 

 ringa storlek och palpernas längd. Den inre skilVan når föga framom palpens fäste, och den yttre, som är smal 

 och i den inre kanten försedd endast med borst, når något framom palpens första led. Palpen är smal och har 

 den andra och tredje leden nästan lika långa. Klon är lång och spetsig. 



Det första benparet ,fig. II, h.), som är mindre än det andra, har den första leden lång, den andra och 

 tredje mycket korta, och den fjerde större än de två föregående, men kort, med den bakre kanten utdragen till 

 en lång, på den främre sidan något urhålkad, med borst besatt process. Handen är ganska stor, aflångt oval, 

 med den främre kanten mindre biijd än den bakre, hvars nedre hälft är törsedd med längre och kortare borst, 

 af hvilka en ilel äro räta och uti den ena kanten försedda med ett par skarpa taggar, men en del uti spetsen 

 klolikt biijda ,fig. II, i). De äro ganska ngelbundet ordnade pii det sätt, alt längre och kortare af de räta bor- 

 sten omvexla med hvarandra, oeh att vid basen af livarje sådant borst är fästadt ett, som är i spetsen klolikt 

 böjdt. Der dessa borst upphöra upptill, sitta 2 — 'i grofva oeh spetsiga tornar. Klon är lång, krökt och spetsig, 

 samt uti den eoneava kanten väpnad med fyra tänder. Det andra benparet är större än uet första, men fullkom- 

 ligt af samma form, oeh har klon väpnad med 7 — 8 tänder i den eoneava samt med några borst uti den con- 

 vexa kanten (fig. It, k). Det tredje oeh tjerde benparet (fig. II, I.) äro ej kortare än det andra paret, lika stora, 

 samt mycket smala och spensliga. Deras första led är rät och smal samt ungefär lika lång med de tre töljande 

 tillhopa, af hvilka den andra är myekit kort. Den femte leden är något längre än den fjerde eller tredje, och 

 klun är läng, smal samt löga böjd. De tre följande benparen ,fig. I I, m. hafva den första leden bred och nästan 

 al oval form, med den bakre kanten tandad. De ölViga lederna äro smala och försedda med glesa borst oeh tor- 

 nar. Klorna äro långa och smala. 



Kpimererna äro temligen höga. Det första jjarcts, som vid den nedre delen iiro bredan' .-in vid den iifre, 

 :iro större iiu det andra oeh tredje paret, men mindre än det tjerde, hvilka uti den bakre kantens öfri' di I liafva 

 111 inskärning för det femte parets epimerer. som jeinte de två sista pariMi äro betydligt mindre. 



Det andra och tredjes abdoininal-segmentets bakre hiirii iir viipriadt ined en skarp tanil oeh del Ijerde paret 

 af nbdoininal-benen har basal-leden liingre än grenarne och i den yttre kanten af den bakre ändan väpnad med 

 ett par långa och krökta tornar, (jrenarne iiro lika långa, tillspetsade, och endast på den olVe sidan försedda med 

 borst, samt nii lika långt bakåt, som det fjerde paret, men något liingre än del femte, hvilket fiir öfrigt liknar 

 det fjerde fullkomligt. Det sjette parels grenar (fig. II, n.) äro äfvcn lika långa, lancettlikn och försedda med 

 några fä korta tornar. Caudal-bilianget (fig. 11, o.', som är något längre än basal-ledeii af det sjette paret, är 

 djupt klnfvit oeh har flikarne i spetsen urnupnn samt försedda med ett par borst. 



IJranchial-biliangen äro sex par, ooh saknas endast vid det törsta jiant. De som äro lastade vid det siunde 

 benparet äro mycket sma. 



Hannen och honan äro fullkomligt lika, me<l undantag af antennerna, som iiro niigol kortare hos honan. 

 uch de två första benparen, som äro mindre hos honan iin hos lianncn. 



Dess storlek är omkrin;; åtta m.iii. 



