SKANDINAVIENS AMPHIPODA GAMMARIDEA. 67 



Beskrifning: Ryggen hos denna art är slät och afrundad. Hufvudets rostrum är stort, plattadt orh i 

 spetsen alVundadt. De ölre antennerna, som äro starka och mycket korta, hatva skaftets första led tjock, cylin- 

 drisk och mera än dubbelt så lång som den andra leden, hvilken är smalare än den föregående, mot den främre 

 ändan något tjockare och uti den undre kanten försedd med en knippa af cilierade borst. Den tredje leden är 

 mycket mindre. Svepan, som är spenslig och kortare än skaftet, består af omkring sex leder. Bisvepan är obe- 

 tydligt kortare än den egentliga svepan och består af 3 — 6 leder. De undre antennerna äro något längre än de 

 öfre. De två föi'sta skaftlederna äro nästan utan spår till skillnad dem emellan, förenade till en stor basal-led, 

 som från den undre kanten utskickar en smal, något böjd process. Den tredje leden är något större än basal- 

 ledcn, men mindre än den fjerde, som liar den frånire ändan mycket bredare än den bakre, och försedd med en 

 del långa cilierade borst uli den främre och undre vinkeln. Den femte leden är mycket smalare än den Ijerde, 

 samt föga längre, och uti den undre kanten försedd med några cilierade borst. Svepan består af 7 — 8 leder och 

 är kortare än skaltet. 



Mandiblerna äro starka och hafva den yttre grenen väpnad med 4 — 5 tänder och den inre med mänga. 

 Ifrån denna går, såsom det vanligen är förhållandet, en rad af borst till en liten knöl, som bär uti spetsen ett 

 par långa borst. Palpen är temligen lång, med den första leden kortast och den andra och tredje lika långa. 

 Den tredje bär i spetsen några borst. Den första maxillens palp, som når liingre fram än den yttre skil- 

 van, består af två jemnbreda, temligen långa leder. Den yttre skifvan är bred oeh uli ändan väpnad med 

 tornar, hvilka i den ena kanten äro försedda med en eller två tänder. Den inre skifvan är kortare och i den afrnn- 

 dade spetsen försedd med två cilierade borst. Den andra maxillens inre skifva är kortare oeh bredare än den 

 yttre. Den öfre oeh den undre liijjpen iiro af vanlig form. Maxillarbenen utmiirka sig genom sina korta skifvor 

 och långa palper. Den inre skifvan når litet framom palpens fäste, oeh den yttre till hälften af paliicns andra led. 

 Palpen består af fyra leder. Klon, eller den Ijerde leden, visar en tydlig afsats emellan den bakre och griifre 

 delen samt sjelfva spetsen , som är läng och smal. 



Det första benparet iir något kortare än det andra, samt af stark byggnad. Den fi^mtc leden är stor, ägg- 

 rund eller oval, oeh har den del af den bakre kiintcn, som svarar emot den långa och krökta klon, besatt med 

 borst. Der denna borstbeväpniiig u])ptill slutar, finnes på handens bakre kant en skarp tand. Det andra benparet 

 Ur något längre och större än det första, hvilket det för ölYigt fullkomligt liknar. Det tredje och tjerde benparet 

 iiro något längre än det andra, samt af stark byggnad. Den första leden iir lång, stark, något böjd och i den 

 bakre kanten försedd med länga borst; den andra iir n\yeket liten, den tredje större, bred och plattad, samt har 

 den undre kanten snedt afskuren; den fjerde är ej hälften så läng som den tredje, men obetydligt smalare, och är 

 försedd med cilierade borst uti den bakre kanten. Den femte leden är längre oeh mycket smalare än den fjerde, 

 och, vid fästet af den smala och föga böjda klon, försedd med ett par grofva och nästan räta tornar, som äro sma- 

 lare, men niistan lika långa som klon. Det femte benparet iir lika långt som det andra, och har den första leden 

 lång oeh smal, den andra mycket kort, den tredje dubbelt så lång som den andra, oeh båda dessa tillhopa unge- 

 fiir lika långa som den första leden; den fjerde niigot längre än den tredje oeh nedåt afsmahiande, oeh den femte 

 lika lång soui den fjerde, med klon liing, smal och rät. Den första oeh andra leden hafva hvardera ett par borst 

 uti den bakre kanten, oeh de följande lederna äro uti båila kanter försedda med tornar oeh lilnga cilierade borst. 

 Det sjette benjjaret är liingst af alla. Dess första led är bred, med den friimre kanten biigböjd oeh försedd med 

 cilierade borst samt den bakre rät; den andra leden är mycket kort, och den tredje, fjerde och femte, som af- 

 smalna oeh tilltaga nedåt uti längd, äro fiirsedda med glesa borst och smärre tornar. Klon är lång, smal oeh 

 nästan rät. Det sjunde benparet är ungefär hiilften sä långt som det femte, oeh har den fenite leden mycket bred, 

 med den bakre delen isynnerhet stor oeh uli kanten landad. Dess bakre och nedre del går lika långt ned som 

 den tredje leden. Den andra leden är kort, men bred, och uti den främre kanten försedd med cilierade borst, 

 den tredje är något smalare än den andra, men bredare oeh längre än den Ijerde, som är lika slor med den 

 femte. Klon är lång, rät oeh spetsig. 



De fyra första paren af epimerer äro höga, och uti den undre kanten försedda med cilierade borst. Det 

 första parets epimerer äro större än det andra parets, men mindre än det tredje, som äter är mindre än det 

 fjerde, hvilket uti den bakre oeh öfre delen har en bugt för det femte paret. Dessa fyra par äro af rectangulär 

 form, och hafva den undre kantens hiirn afrundade. De tre följande paren äro mindre. 



Det första oeh andra abdoniinal-segmentets bakre hörn är afrundadt, men det tredjes är utdraget till en 

 böjd oeh skarp spets. På dessa segmenters yttre sida sitter nära den undre kanten en rad af cilierade borst. Det 

 fjerde paret af abdomens ben når något längre bakåt än det femte, och har grenarne lika långa, utåt tillsiietsade, 

 samt utan borst. Det femte paret är i det närmaste likt det fjerde. Det sjette paret när längre bakat än 

 det femte, men ej sä långt som det fjerde, och har grenarne långa, smala och tillspetsade. Den yttre grenen, 

 som är något längre än den inre, är på si<lorna försedd med glesa borst, och uti spetsen med en grof torn. Den 

 inre är spetsigare oeh uti ändan väpnad med ett par borst. Caudal-bihanget är klufvet till roten, och har flikarne 

 afrundade, samt uti ändan väpnade med några tornar. Branehial-bihangen äro fem par oeh saknas vid det första 

 och sjunde benparet. Djurets storlek är omkring sex m.m. 



Hannarne hafva de undre antennerna ej obetydligt längre än de öfre, och de tvä första benparens händer större. 



Denna art är ej sällsynt uti Bohusläns skärgärd. Den erhålles oftast på betydligt djup, på lerbotteu. 



