70 RAGNAR M. BRUZELIUS. 



Aiiipliithoe panopla, H. Kiuivek: Grönlands Ampliipoder, p. 270, tab. 2, fig. 0. 

 ). u M. FhnvARDS: Histoire natur, des Crustacés, III, p. 41. 



u » II. Kköyer: Voyages i-n Scandinavic etc, 1*1. II, fig. 2. 



Habitat ad öras Norvegiai, a Fininarckia inde ad JBergen. 



Bcskrifning: Denna art kiinnes liitt pa formen af kroppen, som iir mycket hög ocli bred, med rvggen tak- 

 likt hoptryckt och liings thorax försedd med en köl, som dock icke bildar några täTidcr- Pä abdoniens fem första 

 seginenter fortsätter sig denna köl, ehuru svagare, och pä hvardera sidan om denna gar en uppstående kam, som 

 på hvarje segment bakåt slutar raed en liten tand. Hufvudet är litet, och förliiuger sig framåt med ett temligen 

 stort, nedåtbcijdt, spetsigt rostrum. Ögonen äro små och runda. 



Antennerna äro korta och svaga i förhållande till djurets storlek. De öfre, som äro längre än de undre, 

 Lafva skaftets första led tjockare och liingre än den andra, som är större än den tredje. Svepan, som är betyd- 

 ligt längre än skaftet, består af 30 — 'lO leder '. Den andra lpd('n af de undre antennernas skaft utskickar endast 

 en svag process eller tand från den undre sidan; den tredje leden är kortare än den fjerde eller femte, som äro 

 nästan lika långa. Skaftet når längre fram jin de öfres, och svepan består af 20 — 26 leder. 



Mandiblerna äro starka, och hafva den yttre och den inre grenen väpnade med 7 — 8 tänder. Palpen är 

 grof. Den fiirsta maxillens inre skifva är liten, äggrund, och i spetsen försedd med ett borst; den yttre skifvan 

 är uti den främre andan väpnad med starkt böjda tornar, som uti den ena kanten äro försedda med ett par tän- 

 der. Den andra maxillens inre skifva är bredare och kortare än den yttre. Maxillarbenens skifvor äro ovanligt 

 korta; den inre når icke till palpens fliste, och den yttre knappt till palpens andra led. Uti den inre kanten är 

 den försedd endast med bor.st. Palperna iiro dereniot starka och liinga, samt försedda med en stark och konisk 

 klo. Öfverläppens undre kant är afrundad, oeh den undre läppen är klufven uti två vidt skilda flikar. 



Det törsta och andra benparet öfverensstämnia fullkomligt med hvarandra. med undantag af storleken; det 

 första är nemligen något mindre än det andra. Den tredje ledens bakri' och nedre vinkel utlöper uti en skarp 

 spets, oeh den Ijerde utskickar från den bakre kanten en lång, något böjd, i spetsen och i den bakre kanten borst- 

 bärande process eller sporre, som lägger sig jemnt upp till handens bakre oeh öfre di-l. Handen är stor, oval och 

 väpnad med en lång, spetsig, slät och krokig klo, som är längre äri hälften af handens bakre kant. Denna del 

 af handens bakre kant, som motsvarar klou, är väpnad med korta och fina borst samt vid den öfre delen med tre 

 stora, med tornar väpnade tänder. Det tredje och Ijerde benparet äro temligen långa och smala, samt försedda 

 med medelmåttigt långa klor. De tre sista benparen af thorax, hvilka bakåt tilltaga uti längd, men ej äro sär- 

 deles långa, halva den första leden nästan af rcctangulär form, med den bakre kanten tandad. Borst saknas nä- 

 stan alldeles på dessa benpar. 



Epimererna äro ganska höga. De fyra första paren äro rectangulära. Den första epimcren har den främre 

 kanten inböjd, och det tjerde parets epimerer hafva nti den öfre oeh bakre delen en halfeirkelformig bngt lör det 

 femte paret. I)e tre sista paren äro betydligt mindre, oeh deras yttre sidor delas genom en längsgaende kant uti 

 två ytor, en öfre och större samt en undre oeh mindre. 



Det andra oeh tredje abdoniinal-segmentets bakre vinkel ulli'per uti en liten skarp spets. Det fjerde pa- 

 ret nf abdoniens ben, som har grenarne lika långa, tillspetsade och väpnade med tornar, når längre bakåt än det 

 femte och sjette jjaret. Dessa två par halva den yttre grenen kortare än den inre. Det sjettc parets grenar äro 

 smala, pä den öfre sidan plattade oeh i båda kanter väpnade med tornar samt tillspetsade utåt. Caudal-bihanget 

 är kort, odeladt och i den bakre kanten nfrundadt. Branchial-liihang saknas vid det fTirsta och det sjunde ben- 

 paret. Båda könen äro fullkomligt lika iiu-d hvarandra, med undantag af antennernas läigd och de tvä första 

 benparen, som äro något stcirre hos hannen. 



De största exemplar af denna art, som jag undersökt voro ailerton ni. in. langa. 



Denna tillhör hufvudsakligen den högre norden, och har vid Skandinaviens kuster icke blifvit anträlTad syd- 

 ligare hn vid Bergen. 



2. Pnramj^hithoe pulchella, Kröykr. 



Dorsuni carinatum; carina; segmeiitoruiii (Hiai-ti aiit quiuti, .sexti, .sc-ptiiui thoracis 

 et i)rinii sccundique abdoininis deiiU-s niiignos foniiaiites. Capiit rostro hrcvi instnictum. 

 Aiiteiina; siipfi-ioi-es infei-ioribus fiMT diiplo loiigiorc-s. Pt-de.»* primi sL-cuiidiquo i)ari.>< tliora- 

 cis fi-re a-quali-s, gi-acilus, iiianil)ii.s obloiigu-ovalibus aruiati. Appciidix caiulalis iiidivi,sa, 

 inargiiiu posteriore rotimdata. 



Amphithoe pulehelln, 11. Kröyek: Voyages en Scandinnvie etc., pl. 10. fig. 2. 

 Habitat ram a Fiiiiiuir(.kia tid Bohusiain. 



Pa exemplar frän Spetsbergen har jng räknat uti de öfre antenuernns svepor till och med 4r> leder. 



