SKANDINAVIENS AMPHIPODA GAMMARIDEA. 71 



Beskrifning; Kroppen är hög och har ryggen förseild med en köl, som pA de frarare segmenterna är svag, 

 men tilltager bakat i storlek ända till det tjerde segmentet af abdomeu, der den äter blir mycket obetydlig. Pä 

 det tjerde eller femte och de derefter följande segmenterna af thorax, samt pä de två första af abdoraen bildar 

 denua köl starka, bakätrigtade, något böjda tänder, hvilka tilltaga bakåt uti storlek. Det tredje abdominal-segmen- 

 tet har äfven en köl, som på midten är nedtryckt och baktill tvärt afhnggen, så att den ej bildar någon tand. 

 Hufvudet, hvars sidokant bildar emellan de öfre och undre antennerna en spetsig vinkel, är litet ocli utskickar 

 framtill ett kort och trubbigt rostrum. Ögonen äro ovala. 



De öfre antennerna äro längre än hela kroppen, och nästan dubbelt så långa som de undre. Lederna af 

 skaftet, som är kort, aftaga utåt i storlek. Svepan består al' omkring 90 korta och smala leder. De undres skaft, 

 hvars leder tilltaga utåt i längd, är längre än de öfres. Båda paren sakna nästan alldeles borst. 



Mandibleriias palp är mycket läng, och har den tredje ledeu nästan sabellormigt böjd, samt, jemte den an- 

 dra leden, väpnad med cilierade borst. Den yttre grenen är väpnad med fem större och lyra mindre tänder och 

 den inre med 6 — 7. Tnggknölen är liten. Den första maxillens yttre skifva är väpnail med krökta, mycket fint 

 tandade tornar. Den inre skitVan är liteu och bär uti spetsen ett borst. Maxillarbenens skifvor äro äfven hos 

 denna art mycket korta. Den yttre, som är smal och när knappt till palpcns andra led, är uti den inre kanten 

 väpnad med borst, och den inre när ej till palpens första led. Palperna äro länga och försedda med smala, länga, 

 föga böjda och uti den eoncava kanten fint tandade kloi-. Ofvcrliippen och underläppen äro lika med dem af den 

 föregående. 



Det första och andra benparet, som hafva niistan samma storlek, äro af svag byggnad. Den femte leden, 

 som är något längre iin den tjerde, är allångt oval, doek med den främre kanten nästan rät och den bakre bag- 

 böjd samt försedd med korta borst och niigra tornar. Den bakre och den undre kanten öfvcrgå jemnt uti hvar- 

 andra, utan någon vinkel. Klorna äro långa och smala. De följande benparen äro långa och grofva samt väpnade 

 med temligen tättsittande, korta tornar. Deras klor äro starka, krökta och ganska spetsiga. Det tredje och tjerde 

 benparet iiro längre än de l,\ å första, och de tre sista tilltaga uti längd. Den första leden af dessa tre par är bred, 

 nästan oval, dock med den främre kanti-u nästan rät och väpnad med tornar, samt med den bakre bägböjd och 

 tandad. 



Epimererna äro höga och de fyra första paren tilltaga bakåt uti storlek. Den första är nedåt tillspetsad 

 och nästan triangulär, det andra och tredje paret äro endast något smalare vid den nedre delen än vid den öfre, 

 och hafva den undre kanten afrundad. Alla dessa tre par halva den bakre kanten förledd med några spetsiga 

 tänder. Det tjerde parets epiinerer, som äro störst och nedtill bredare än vid den öfre delen, hafva uti den bakre 

 kantens öfre del en bugt för det femte paret. Det femte och sjette paret, som äro betydligt mindre än de före- 

 gående, äro genom en bugt uti den undre kanten delade uti två lober, som äro nästan lika stora och hafva den 

 undre kanten afrundad. Det sjunde paret är minst och har den undre kanten afrundad. 



De tre (Virsta abiloininal-segmenternas bakre vinklar utlöpa i en skarp bakåtrigtad spets, och de tre sista 

 paren af abdonn'ns ben äro långa och smala. Det tjerde paret, som når något längre bakat än det femte, har 

 grenarne lika långa. Det femte paret når nägot längre än det sjette och har den yttre grenen kortare än den 

 inre, och båda lörsedda med tornar pä den öfre sidan och uti spetsen. Det sjette parets grenar äro äfven olika; 

 den yttre mycket kortare än den inre; bada länga, smala och tillspetsade, samt i kanterna försedda med tornar, 

 men icke uti spetsen. Caudal-bilianget är kort och har den bakre spetsen afrundad samt försedd med ett par 

 korta borst. Braiichial-bihangen iiro fem par, och saknas vid det första och sjunde. 



Dess storlek är omkring Ijortou m.m. 



Af denna art, öfver hvilken Kröyer meddelat teckningar uti Yoyages en Scandinavie etc, hafva endast 

 några fä exemplar blifvit anträffade vid Skandinaviens kuster, ett par vid Finnmarkens kust, och några uti Gull- 

 marstjorden och vid Väderöarne i Bohuslän. Från Amphithoe carinata, som ännu icke blifvit tagen vid våra ku- 

 ster, skiljes den lätt genom sina långa öfre antenner, sina svagare händer pä de tvä första benparen och det okluf- 

 iia caudal-bihariget. Kyggens beväpning iir äfven olika hos dessa båda arter. 



3. Parampkithoe hystiix, (Owen). 



Omnia segraenta thorucis et tria anteriora abdominis quinis aculeis armata. Pri- 



inum segmentum thoracis pras ceteris aculeatum, processum longum, sive aculeum, ad ca- 



put prominentem gerens. Oculi rotundi. Antennas superiores inferioribus breviores. Manus 



peduni priini secundique paris fere lineares. Appendix caudalis indivisa, postice eniarginata. 



Acanthosoma hystrix, Owen:' Append. to the second Voyage of Sir J. Ross, p. xci, pl. B., fig. 4 — 7. 

 Amphithoe hystrix, H. Kröyer: Grönlands Amphipoder, p. 259, tab. 2, fig. 7. 

 » " M. Edwards: Histoire natur, des Crustac, III, p. 40. 



Habitat ad Vardoe Finnmarckiae orientalis. 



' Jag har icke varit i tillfälle att begagna denna författare, hvarföre syuonymicn anföres efter H. Kköyer. 



