SKANDINAVIENS AMPHIPODA GAMMARIDEA. 73 



Båda paren af antenner äro lika huiga eller är det undre något längre än det öfre. De nå ungefär till 

 abdomens början. De öfres skaft hafva den första leden tjockare, men något kortare än den andra samt något 

 längre än den tredje. Svepan består af omkring 28 smala leder. De undre antennernas skaft, hvars andra led 

 utskickar på den undre sidan en kort process, är längre än de öfres. Den tredje leden är mycket kortare än den 

 fjerde, som åter är betydligt kortare iin den femte. Svepan består af omkring 20 leder. 



Mandihlcrna, som äro starka, liafva den yttre grenen väpnad med 7 — 8 och den inre med 5 — 6 tänder, 

 tuggknölen är temligen hög och oval samt palpen smal, med den andra och tredje leden lika långa och nästan 

 rata. Den första maxillens inre skifva är bred, afnindad, och uti den inre kanten försedd med 7 — 8 grofva, cilie- 

 rade borst. Den yttre och större skifvan bär uti spetsen grofva tornar, som uti den ena kanten äro väpnade med 

 4 — 5 tänder eller taggar. Palpen när längre fram än den yttre skifvan. Den andra maxilleu och läpparne äro 

 af vanlig form. Maxillarbenens yttre skifva , som är stor och når till den tredje leden af palpen , bar den inre 

 kanten väpnad med grofva och korta tornar. Den inre skifvan bär uti spetsen några korta tornar och längre borst. 

 Palpen är stark och väpnad med en grof klo. 



Det första benparet, som är ej siirdeles starkt, har den femte leden afiångt oval, och i den bakre kanten 

 väpnad med tornar och korta borst, samt i den främre med längre och tandade. Klon är stark och spetsig. Det 

 andra benparet är något större än det första och har handen något längre, men öfvercnsstämmer för öfrigt med 

 detta. Det tredje och fjerde benparet äro af vanlig form och försedda med krökta och spetsiga klor. Det femte 

 benparets första led är nästan rectangulär, med den bakre kanten naggad och med dess öfre vinkel rät samt den 

 nedre spetsig. Det sjette och sjunde benparet, som tilltaga bakåt uti längd, hafva den första leden bred och i 

 det närmaste af samma form som det femte benparets. Epiraererna äro höga och af nästan rectangulär form, 

 med den undre kantens vinklar afrundade. De fyra första paren tilltaga bakåt i storlek och hafva den undre kan- 

 ten väpnad med några korta och fina borst. De tre sista paren äro mycket mindre, men äfven uti den undre 

 kanten försedda med borst. 



De tre första abdominal-segmenternas undre kant är försedd med några borst, och dess bakre vinkel utdra- 

 gen till en liten spets. Det tjerde paret af abdomens ben, som når längre bakåt än det femte, men ej sä långt 

 som det sjette, har grenarne långa, lika stora, samt på den öfre sidan och uti spetsen väpnade med tornar. Det 

 femte parets yttre gren är kortare än den inre, men för öfrigt är detta benpar lika med det föregående. Det 

 sjette parets grenar äro niistan lika långa, smala och något plattade, utåt tillspetsade, samt i kanterna och spetsen 

 försedda med några tornar. Caudal-bihanget är kort, föga längre än basal-lcden af det sista benparet, klnfvet 

 nästan till roten, mod tlikarne utåt afsmaliiande, i spetsen urnupna och försedda med tornar. Af branchial-bcn 

 finnas sex par och de saknas endast vid det första. Djurets storlek är omkring åtta m.m. 



Denna art förekommer sparsamt längs Skandinaviens hela vestra kust, ifrån den aldra nordligaste delen 

 ned till Kullen. 



b. Dormm rohindatuin, seijmentis duohus aut jjluribus postice dentaiis. 

 5. Paramphithoe hicuspis, (Kröyer). 



Caput inerine. Doi-siiin ktve, seginenti abdominis priiiii secundique niargine po- 



steriore tnedio dentein parvuui acutuni forinaiitc. Antennae superiores inferioribus multo 



longiores. Pedes prinii seciindiquu paris iiiaiiu niagna oblongo-ovali. Appendix caudalis 



indivisa, postice rotundata. 



Amphithoe bicuspis, H. Kröyee: Grönlands Amphipoder, p. 273, tab. 2, fig. 10. 

 M « M. Edw.\rds: Histoire natur, des Crustac, T. III, p. 38. 



Habitat ad öras nostras, ab arcticis usque ad Bohusiam. 



Beskrifning: Kroppen hos denna art är långsträckt, med ryggen afrundad och slät, samt det första och 

 andra abdomiiial-scgraentets bakre kant i midten väpnad med en liten, spetsig, bakåtrigtad tand. Hufvudets 

 främre kant har ej något rostrum, men dess sidokanter bilda under de undre antennernas fäste en skarp spets 

 eller tand. Ögonen, som äro stora och rundade, halva den främre kanten nästan rät och den bakre bågböjd. 



Skaftet af de öfre antennerna, som äro ungefär lika långa med kroppen och betydligt längre än de undre, 

 är kort, med lederna grofva och iitiit aftagande i storlek. Svepan består af omkring 60 leder'. De undre anten- 

 nernas skaft är något längre än de öfres, med den fjerde och femte leden nästan lika långa. Svepan består af 

 omkring 30 leder. Båda paren af antenner hafva endast mycket korta och glesa borst. 



Mandiblerna hafva den yttre grenen bred och väpnad med 7 — 8 tänder, och den inre med 5 — 6, tuggknö- 

 len liten och palpen lång och smal, med den andra leden något krökt och den tredje uti den ena kanten väpnad 



' Kröyeu har räknat uti de öfre antennernas svepa till och med 70 leder. 



S. Vet. Akad UaDil. B. 3. No I. 10 



