SKANDINAVIENS AMPHIPODA GAMMARIDEA. 77 



Denna art träffas icke sällan bäde längs Skandinaviens hela vestra kust och uti Östersjön. 



Ånmårkniiig : Den af Zaddach beskrifna Amphithoe Eathkei synes sannolikt vara samma art, som KröYEUS 

 Amph. lieviuscula, dä de öfverensstämma med livarandra uti de flesta hänseenden och endast visa sådana olikhe- 

 ter, som kunna vara en följd af samma arts olika utveckling på så vidt skilda lokaler, som Grönlands och 

 Preussens kuster, ia^ har varit i tillfälle att undersöka och jeraföra exemplar från Skandinaviens hela vestra kust 

 med sådana, som blifvit tagna uti Östersjön, och jag har icke kunnat upptäcka någon betydligare olikhet dera 

 emellan, utom ett mindre antal leder uti antennernas svepor hos exemplaren från Östersjön, hvarvid man tydligen 

 ej kan fästa någon vigt, då man vet, dels att ledernas antal varierar mycket hos exemplar från samma ställe efter 

 olika kön och storlek, dels att de arctiska Amphipodernn uppnå i den högre norden en betydligare storlek och 

 ega ett större antal leder uti antennerna än de som finnas pä sydligare lokaler. 



9. Paramphithoe norvegica, (Rathke). 



Caput inerme, dorsurn laeve. Antennas superiores infei'ioriI)us uiulto breviores. Pedes 

 primi secundique paris subajquales, manibus obovatis. Pedes abdominis ultiini paris ramis 

 olonf^atis, jequalibus. Appendix caudalis eloiigata, indi visa, postice attenuata. 

 Amphithoe norvegica, H. Ratuke: Acta Acad. Leopold., T. XX, p. 83, tab. 4, fig. 6. 



Habitat ad öras Norvegia). 



Beskrifning: AlVen hos denna är ryggen afrundad och fnllkomligt slät, utan tänder eller köl. Hufvudet 

 bildar ej något rostrum. Ögonen iiro stora och rundade, men hafva den främre kanten något inböjd. 



De öfre antennerna, som iiro mycket kortare än de undre, hafva skaftets leder utåt aftagande i storlek, 

 och den tredje leden på den främre ändans undre sida väpnad med en tand. Svepan är längre än skaftet, oeh 

 består af 20 — 28 leder. De undre antennernas skaft, hvars fjerde och femte kd äro lika långa, når längre fram 

 än de öfres. Svepan består af omkring ii O leder. Båda paren af antenucr bära endast mycket korta borst. 



Det första och andra benparet, som äro nästan lika stora, hafva den fjerde leden mycket kortare än den 

 femte, som är nästan oval eller omvändt äggrund. Uti den bakre kanten är handen väpnad med borst och 

 några tornar. Klon är stark, spetsig och slät. Det tredje och Ijerde benparet äro starka och i den bakre kanten 

 viipnade med glesa borst. Klorna iiro starka oeh krökta. De tre sista ben])aren hafva den törsta leden bred och 

 nedåt något afsmalnande. Eiiimirerna äro temligen liiiga. 



Abdomens två första segmeiiter hafva den undre kantens bakre vinkel väpiiad med en liten tand. Det 

 tredje har den undre kanten ungefiir på niidten väpnad med en liten tand, men dess bakre vinkel är afrundad. 

 Det fjerde ))ari't af abdomens ben når längre bakat än det femte, men ej så långt som det sjette, oeh har grc- 

 iiarne smala, liinga, på den öfre sidan och i spetsen väpnade med tornar, samt den yttre grenen något kortare 

 än den inre. Sådant är äfven det femte benparet. Det sjette parets grenar äro uiistan lika länga, utåt tillspet- 

 sade oeh i båda kanterna väpnade med tornar. Caudal-bihanget är aöångt, odeladt, afsmalnar bakåt, oeh liar den 

 bakre kanten afrundad. Djurets storlek är åtta till nio m.m. 



Af denna art, livilkcn först blifvit anträlTad af Rathke vid Cliristiansund, hafva några fä exemplar blifvit 

 tagna vid Norges kust af IVamliiliic^ Adjnneteii Frili. v. DCbf.x oeh henifurda till Lunds Zoologiska Museum. 



Gen. 9. ACANTHONOTUS, Owen. 



Corpus compressum, epinieris altis. Autennaj oraciles. superiores flagello appendi- 

 culari destitutae. Mandibuke pali^is triarticulatus, maxilla^ primi paris biarticulatus, pe- 

 diiiu niaxillarium e quatuor articulis compositus. Pedes primi secundique paris filiformes, 

 inaiiu subclieliformi plane destitutai, articulo quinto gracili, fere liiieari. Pedes abdomi- 

 ni.s ultimi paris biramei. 



Detta sliigte står näni Paramphithoe, frän livilket det likviil lätt skiljes derigenom, 

 att de tvä första benparens femte led är smal och svag, och sålunda ej l)il(lar någon grip- 

 hand. Antennerna äro smala, och de öfre sakna bisvepa. Mandiblernas palp består af 

 tre leder, den första maxillens af tvä, och maxillarbenens af fyra. De tvä sista benen på 

 abdomen äro försedda hvardera med tvä grenar. 



Till detta slägte höra endast fä artei-, och bland dem har änim icke vid Skandina- 

 viens kuster anträffats mera än en enda. 



