SKANDINAVIENS AMPHIPODA GAMMARIDEA. 79 



rium e tribus articulis compositus. Pedes priiui secundique paris manu (articulo quinto) 

 subcheliformi armati. Pedes abdominis ultiini paris birainei. 



SliVgtet Dexamine skiljer sig frän Parampliithoe hufvudsakligen genom inundelariies 

 bildning Kroppen är hög och epiinei'erna stora. De öfre antennerna, som sakna bisvepa, 

 hafva den tredje leden af skaftet föga tjockare än svepans leder. Bisvepa finnes icke. 

 Mandiblerna hafva tvä tandade grenar och en tuggknöl, men sakna palp helt och hållet. 

 Den första maxillens palp består af en enda led och maxillarbenens af tre. De tvä första 

 benparen äro försedda med griphänder, som bildas af den femte leden. De tvä sista be- 

 nen af abdomen äro försedda, hvardera med tvä plattade grenar. 



Det är pä grund af Spence Bates uppgifter om Montagu's Gammarus speciosus, 

 h^'ilken utgjorde typen för det af Leach uppställda slägtet Dexamine, som jag, i likhet 

 med Bate, återupptagit detta slägte. LiCACii lemnar ej nägon beskrifning pä umndelar- 

 nes bildning, hvarigenom detta slägte skiljer sig frän Parampliitiioe. 



1. Dexamine tenuicomis (Rathke). 



Segmenta quatuor anteriora abdominis carinata, carinis dentes formantibus; segmentum 

 quintiun et sextum abdominis coalita. Antennaj superiores inferioribus plerumque longio- 

 res. Oculi reniformes. Pedes primi secundique paris suba^ijuales, manil)us ovatis. Rami 

 pedum abdominis ultinii paris tvquales, elongato-lanceolati. Appeiidix caiidalis fissa. 

 Ainpliitliou tcMiuiconiis, H. U.vthke: Acta Acadcm. Loo])ol(lii)., T. XX, p. 77, tab. i, tig. 3. 



Habitat vulgaris in nuiri, a Finmarckia inde ad Bohusiam. 



Beskrifninu;: Kroppen iir liiig' och liar den fniinrc dclcti af ryjfi^cn sliit ocli niiulnd, men de fyra första 

 segmeuterna af abdomen köhide. Tå dessa fyra segraenter bildar denna köl stora, bakatrigtade tiinder. Det femte 

 och sjelte segmentet af abdomen riro hopvuxna, sA att skillnaden dem emellan tillkiinnagifves endast genom en 

 nedtryckning pa ryggen, hvaruti sitta ett par längre borst. Den bakre delen af dessa segmentcr är skarpt kölad, 

 och kölen slutar baktill med en skarp tand. Hufvudets främre kant bildar emellan de öfre antennerna ett kort 

 rostrum. Ögonen äro stora, njurlika och smala. 



De öfre antennerna ilro länga och mycket smala. Oftast äro de längre än de undre, men stundom hafva 

 de i det närmaste samma liingd som dc^ssa. Den fiirsta leden af deras skaft, hvilkeii är mycket kortai'e oeh gröfre 

 än den anilra, är på den främre iiiidans undre sida viipnad med en temligen stor tand. Den tredje leden är myc- 

 ket kort, oeh knappt gröfre iin svepans leiler, hvilkas antal är omkring 43. De undre antennerna äro smalare än 

 de öfre oeh deras svepa beslår af omkring 30 leder. 



Mandiblerna, som äro starka, hafva den yttre grenen väpnad med fyra större oeh niigra mycket sma tänder, 

 oeh den inre med fyra; emellan denna gren och tnggknölen, som är hög, sitta ett par korta oeh grofva tornar. 

 ral|) saknas, och i dess ställe finnes pä den friirare oeh yttre dileii af niandibeln endast en liten knöl. Den första 

 maxillens palp består endast af en stor, framåt bredare oeh i spetsen med några tänder väpnad led. Den yttre 

 skifvan är kort och uti den tvärt afskurna friimre äiulau vä])nad med uilgra grofva toinar, som uti den ena kan- 

 ten äro försedda med 2 — 3 snul tänder. Den inre skifvan är mycket liten, nästan rudimentär, oeh bär uti spetsen 

 ett fint borst. Den andra niaxillen och läpparnc äro af vanlig form. Maxillarbenens inre skifva är mycket kort 

 och försedd med borst. Den yttn^ är stor oeh i hela den inre kanten viipnad med spetsiga oeh långa tornar. 

 Palpen är mycket smal oeh består endast af tre leder, samt når knappt liingre fram än den yttre skifvan. Dess 

 andra led är längst, oeh den tredje är i spetsen fiirsedd endast med borst. 



Det första benparet, som är niistan lika stort eller något mindre än det andra, har den Ijerde leden något 

 kortare än den femte, som är äggrund oeh i den bakre kanten fint tandad, samt på midten af densamma försedd 

 ined ett par tornar. Klon är stark, spetsig, oeh i den concava kanten fint tandad. Det andra benparet har den 

 tjerde och den femte leden lika långa, men öfvercnsstiimmcr för öfrigt med det första paret Det tredje och fjerde 

 benparet äro af vanlig form, oeh försedda med temligen krökta och sjjetsiga klor. Det femte benparets första led 

 är bred och nästan af äggrund form, med den bakre oeh nedre vinkeln afrundad. Det sjette oeh sjimdc benparet 

 äro längre, men hafva den föirsta leden bredare oeh mera tillspetsad nedåt. Kpimererna äro Iniga, och de fyra 

 första paren äro större än de fiiljande, som älven iiro temligen stora. Det (jerde parets epimerer, som äro störst, 

 hafva den bakre kanten starkt iuböjil eller nrringad. 



