SKANDINAVIENS AMPHIPODA GAMMARIDEA. 83 



Beskrifiiing: Kroppen är hög, med ryggen bred ocb rundad, samt utau köl eller tänder. Hufvudet är ej 

 särdeles långt och ögonen äro af medelmåttig storlek. 



De öfre antennerna äro oftast lika långa och nå ungefär till det fjerde segmentet af ahdomen, eller något 

 längre. De öfre (fig. 1.5, b.), som äro fastade på spetsen af hufvudet, hafva skaftets första led tjockare än den 

 andra, men ej hälften så lång. Den tredje är mycket liten, samt föga tjockare än svepans leder. Svepan består 

 af 20 - 24 långa leder, som äro försedda med ganska länga, men glesa borst. De undre antennernas (fig. 15, b.) 

 första och andra led äro små; den tredje är äfven kort och når framom den främre ändan af hufvudet; den fjerde 

 är mycket längre och når ej alldeles till den främre spetsen af de öfres andra skaftled; den femte är något längre 

 än den fjerde. Svepan, som är betydligt längre än skaftet, består af omkring 24 leder, hvilka äro försedda med 

 långa borst. De undre antennerna äro stundom något liingre än de öfre. 



Mandibeln (fig. 15, c.) är stark, och har grenarne väpnade med fyra till fi'ni tänder. Ifrån den inre gre- 

 nen går en rad af tornar till tuggknöien, som är hög. Dessa tornar (fig. 15, d.) äro i spetsen försedda med tvä 

 till tre grenar och i den ena kanten fint strierade. Palpen är lång och fästad pä ett kort, cylindriskt utskott ifrån 

 raandibelns öfre del. Dess första led är kort och den andra något längre än den tredje, som är försedd med 

 några borst uti spetsen. Den första maxillens (fig. 15, e.) inre skifva är aflång och tillspetsad, samt i ändan för- 

 sedd med ett fint borst. Den yttre skifvan är uti ändan väpnad med böjda och spetsiga tornar, som uti den ena 

 kanten äro försedda med ett par taggar. Palpens andra led når längre fram än den yttre skifvan och är uti spet- 

 sen försedd med några tänder och borst. Den andra maxillens (fig. 15, f.) skifvor äro temligen stora. Öfverläp- 

 pens undre kant är afrundad och försedd med borst. Den undre läppen ifig. 15, g.) är bred, djupt klufven och 

 försedd med ett par små biflikar. Maxillarbeiiens (fig. 15, h.i iure skifva når något längre fram än palpens företa 

 led, och är uti den främre ändan försedd med några cilierade borst och tre korta ocb grofva tornar. Den yttre 

 skifvan, som når till palpens tredje led, är uti den inre kanten (fig. 15, i.) försedd med små bugter, hvarigenom 

 bildas små tänder. Vid dessa bugter sitta grofva och biijda tornar, som mot den främre ändan tilltaga uti längd 

 och i sjclfva spetsen ersättas af cilierade långa borst. 1'alpens andra led är längst, och i den inre kanten besatt 

 med borst; den tredje leden iir kort, och mot den främre ändan bredare än vid basen samt liesatt med cilierade 

 eller tandade borst. Den Ijerde leden är smal och visar en tydlig gräns emellan den bakre och gröfre delen samt 

 den smala spetsen. 



Det första benparet (fig. 15, k.) är något kortare och gröfre än det andra. Dess första led är lång och 

 smal, den andra och tredje mycket korta och den fjerde nästan större än den femte, som är atlångt äggrund och 

 bildar en svag hand. Klon är spetsig och uti den concava kanten försedd med några fint tandade borst. Den 

 första leden är i båda kanter viipnad med borst, som i den inre hälften äro förseilda med långa sidohår och de 

 följande lederna bära äfven en del cilierade borst. Det andra benparet (fig. 1 5, 1.) är liingre än det första och 

 har den Ijerde leden mycket lång och smal, med den främre och bakre kanten nästan parallela, samt den femte 

 leden kortare iin den Ijerde och mot den ncdn^ ändan tillspetsad. Det tredje och fjerde benparet (fig. 1 5, m.) äro 

 i det närmaste lika med hvarandra, men det tredje parets leder äro iu"igot bredare än det (jerdes. Den första 

 leden är lång och smal, samt nedåt något bredare, di-n andra är kort, men den tredje har ungefär samma längd 

 som den första, och är betydligt bredare än de två följande lederna, med den nedre ändan tviirt afsknren och 

 både den främre och den bakre kanten IVirsedda med långa cilierade borst. Den fjerde och femte leden äro små, 

 den sednare större äu den förra, och båda försedda med några cilierade borst. Klon är smal, föga böjd och 

 liingre än den femte leden. Det femte benparet är kortare än de föregående. Dess första led är mycket bred och 

 tunn, nästan oval, med den främre kanten något mera böjd än den bakre och försedd med några cilierade borst. 

 Suodt ölVer den nedre och bakre delen af denna leds yttre sida går uppåt ifrån den andra leden en liten, tunn, 

 uppstående kant. Den andra och tredje leden äro korta; den fjerde är längre än den tredje, samt ungefär lika 

 lång som den femte, med den bakre kantens nedre vinkel utdragen till en liten, med ett par korta tornar och 

 några i den ena kanten tandade borst väpnad ))rocess. Den femte leden är mycket smalare äu den fjerde samt 

 något böjd. På den bakre delen af dess nedre ända sitter en grof och kort, på den convexa sidan med en stark 

 tagg väpnad klo. Den främre kantens nedre vinkel skjuter något ned öfver klons fäste, och är försedd med sju 

 till åtta långa borst. Det sjette benparet liknar det femte, men har den första leden af annan form. Den främre 

 delen har nästan form af en rätvinklig triangel, som har basen vänd åt ledens längddiaineter, och den bakre de- 

 len är nästan halfeirkelforniig. Det sjunde benparet (fig. 15, n.), som är något kortare än det femte, har en helt 

 annan form. Den första leden är bred och har den främre kanten rät, men den bakre bågböjd och uti den ne- 

 • dre delen försedd med cilierade borst. Di'ss nedre och bakre del går nästan lika långt ned som den andra leden, 

 hvilken är nästan fyrkantig och något större än den tredje eller fjerde, som äro nästan lika stora och af samma 

 form som den andra, med både den främre och diui bakre kanten räta. Den femte leden är större än de tvä 

 föregående, aflång oeh med den nedre iindan nästan tvärt afskuren. Den sjette leden är tunn, af äggrund form, 

 och har en skarp oeh kort spets. 



De fyra första paren epimerer äro mycket hfiga oeh nti den undre kanten försedda med borst. Den första 

 är något större än den andra eller tredje och ailång, nedåt något bredare än vid den öfie delen, samt med 

 den främre och nedre vinkeln afrundad. De två följande paren äro nästan rectangulära och det fjerde, som är 

 störst och af samma form som de föregiiende, har uti den bakre oeh öfre delen en bugt för det femte paret epi- 

 merer, som äro mycket mindre och hafva uti den undre kanten en svag bugt. De två sista paren äro mindre än 

 det femte. 



