94 RAGNAR M. BRUZELIUS. 



Den andra niaxillen är af vanlig form. Den öfre läppens undre kant är afrundad, och den undre läppen är djupt 

 klufven oeh bred, med flikariie vidt ätskilda oeh försedda med ett par stora och breda bitlikar. Maxillarbenen 

 kro mycket starka med den inre skifvan kort; den yttre när till hälften af palpens andra led, är smal oeh i den 

 inre kanten försedd med långa och spetsiga tornar. Palpens andra led är mveket bred och försedd njed tättsittan- 

 de, grofva borst. Klon är stark, böjd och spetsig. 



Det första beii])aret (tig. 18, b.) är kortare och starkare än det andra. Dess första led är läng och smal, 

 den andra kort, äfvensom den tredje, hvars bakre kant nedtill är försedd ined en liten borstbärande process; den 

 fjerde leden är större än den tredje, oeh utskickar frän den bakre kanten en afliing, stor, i spetsen afrundad och 

 borstbäraiide process, som är längre än sjelfva leden. Den femte leden är mycket större än den fjerde, nästan ora- 

 vändt äggrund, samt i den nedre hälften af den bakre kanten tätt besatt med borst, oeh pä midten väpnad med 

 ttt par grofva tornar. Klon är läng, krökt oeh spetsig. Det andra benparet (lig. 18, c.) har den första leden 

 smal och lång, den andra oeh tredje mycket korta, den Ijerde något större och baktill utskickande en mycket 

 lång, smal process, som är lika lång med den femte leden. Denna är smal, afläug, med den främre och den 

 bakre kanten parallela och den nedre bågbiijd, samt i den bakre vinkeln försedd med ett par korta tornar. Klon 

 är ungelär lika läng som den femte ledims undre kant, spetsig och krökt. Det tredje oeh tjerde (tig. 18, d.) ben- 

 paret äro kortare än det andra. Deras första led är läng, den andra mycket kort, den tredje mycket längre än 

 den andra, oeh tilltagande mycket uti bredd nedåt, samt i den bakre kanten och den främre kantens nedre hörn 

 försedd med tättsiltande borst. Den fjerde leden är kortare och smalare än den tredje, men längre än den andra 

 och i den bakre kanten försedd med tältsittande borst. Den femte leden är ungefär lika läng som den tredje, 

 men mycket smalare, och i den bakre kanten tiitl besatt med borst. På dess bakre och nedre vinkel är fiistad en 

 kort, konisk, något böjd klo (tig. 18, e ). Det femte benparet ar något kortare än det tjerde, och har den första 

 leden temligen bred, nästan rectangulär, samt försedd med långa cilierade borst i den främre kanten. De tre föl- 

 jande lederna hafva i det närmaste samma form som samma leder af de två föregående benparen, endast med de 

 olikhet(^r, som äro en följd af benets rigtning bakåt i stället för framåt. Deras femte led är nedåt tillspetsad oeh 

 försedd med en kort, nästan rät klo, som är mera plattad än ruiul. Det sjette biiiparet har samma form som 

 det femte, men är något längre. Det sjunde benparet är mera än dubbelt så långt som de föregående, och har 

 den första leden bred och afsmalnande n(;dåt, den andra kort och de tre följande långa samt nedåt tilltagande 

 uti längd. Den sjette leden är nästan lika lång som den femte något smalare, alldeles rät, i spetseu trubbig oeh 

 på sidorna försedd med korta borst. 



Kpimererna äro af medelmåttig storlek och i den undre kanten ITu-sedda med borst. Det första paret är 

 större än de två toljande paren och har en bugt i den främre kanten. Det andra, tredje och fjerde paret tilltaga 

 bakåt i storlek och det tjerde har i den bakre kanten en inböjning. De tre följande paren äro mindre än de 

 föregående och aftaga bakåt i storlek. 



De tre första abdominal-segmenterna hafva den undre kantens vinklar afrundade, oeh de tre sista paren af 

 abdomens ben nå lika långt bakåt. Det fjerde och det femte paret hafva den yttre grenen något kortare än den 

 inre och båda utåt tillspetsade, smala och på den öfre sidan försedda med glesa borst. Det sjette parets grenar 

 äro nästan lika langa, mycket smala oeh tillspetsade. De hafva ungetar samma liingd som skaftet. Caudal-bihan- 

 get är tendigen långt och har den bakre kanten afrundad (tig. 18, f.). Branehial-biliangeu äro, liksom hos den 

 föregående arten, fem par. Kroppens liingd är iitta till nio m.m. 



Af denna art har jag sett endast fä exemplar, dels ifrån kusten af Norrige vid Bergon, dels ifrån Spetsbergen. 



3. Oediceros saginahis, Kröyer. 



Caput antice in rostruin majj^s niinusve acutum prodnctum. Antennrc superiores 

 inferiorihus longiores. Pedes pfiiiii sc'cniidi(iiic paris suba'(|ualL's, articulo quarto postice 

 processuni brevem eniittente, articulo quinto subovato. Pedes tertii quartique paris ungui- 

 l)ii.s latis, laiiiinaribus. Appendix caudalis brevis postice rotundata. 

 Oediceros saginatus, H. Kröyer: Naturhist. Tidskr., Förste Riekke, IV, p. 156. 



Habitat ad öras Norvegitc, et in inari Spitsbergiam alluente. 



Bcskrifning: Denna art öfverensstämmer med Oediceros affinis i afseende på hufvndets form, men med Oed. 

 obtusus, livad benen och öfriga kroppsdelar belrälTar. Ryggen är slät, utan köl eller tänder. HulVudet förlänger 

 sig framtill med en mycket stor oeh tjock jjroeess, som slutar med en mer eller mindre skarp spets. Ögonen 

 äro stora, af oval form, samt belägna på den öfre sidan af den stora processens bas'). Antennerna äro korla, oeh 



' Jag har ej kunnat afgöra, ora ögonen äro enkla eller sammansatta, emedan exemplaren, som undersöktes, 

 varit förvarade någon tid i sprit, hvaraf ögonen hos några alldeles försvunnit; hos andra var deremot deras 

 omkrets tydlig. Det tyckes emedlerlid vara sannolikast, att de äro sammansatta, då man ser denna arts 

 stora öfvcrensstämmelse med Oed. afliuis, som har ögonen sammansatta. 



