SKANDINAVIENS AMPHIPODA GAMMARIDEA. 99 



Det första benparet är mindre än tlet andra och har den ferate leden smal, något bakåt böjd och på den 

 nedre delen af den främre och den bakre delen försedd med borst. Den bildar ej nägon griphand, men dess klo 

 är stark, ganska lång och föga böjd; det andra benparets första led är läng, den andra, tredje och fjerde korta, 

 och den femte längre än den fjerde, temiigen bred och något bakåtböjd, med den undre ändan afstympad och 

 dess bakre vinkel rät. Den sjelte leden är mycket kortare än den femte, tunn, böjd och i spetsen försedd raed 

 ett par taggar ocli flera borst. Den andra, tredje och fjerde lederna äro i den bakre kanten försedda med några 

 borst. Det tredje och fjerde benparet äro starka, med den första leden lång, de tre följande lederna korta och 

 den ferate lika lång med dessa tre tillhopa samt något bredare, med den främre kanten bågljöjd , den bakre rät, 

 och klon mycket stark, krökt och spetsig. De tre följande benparen äro något längre och hafva den första leden 

 bred samt äro försedda med gre.Ua och staika klor. I']pimereriia äro medelmåttigt stora, och de tre första paren 

 äro rectangulära samt mindre än det fjerde parets epimerer, hvilkas nedre kant bildar en spetsig vinkel. De tre 

 sista paren äro små. 



Abdomens tre sista benpar nå lika långt bakåt, och hafva grenarne smala och tillspetsade, den yttre något 

 kortare än den inre. Caudal-bilianget är litet, äggrundt och oklufvet. Branchial-bihaug saknas endast vid det 

 första och sjunde benparet. Hannarna äro större än honorna och hafva gröfre ben, isynnerhet det andra paret. 

 Kroppens längd är sju m.m. 



Denna art lefver såsom parasit pä några fiskarter, på hvilka den häller sig fast med sina grofva klor. De 

 arter, på hvilka den hittills blifvit tagen äro Gadus morrhua, Acipcuser sturio och Galeus canis. Den förekom- 

 mer vid vestra kusten i Kattegat. 



Gen. 18. NICIPPE-, n. gen. 



Corpus ci'assiusculum, epiineris mediocribus. Antennae graciles, superiores flagello 

 appendiculari ornata}. Maiidibulai dissiiniles, palpis e tcrnis articulis compositis instructa?, 

 altera processn accessorio sive ranio interno carens, altera eodem prasdita. Palpus ma- 

 xilla; prinii paris biarticulatiis. Pedes maxillares laminis niinutis et palpis e quaternis arti- 

 culis compositis. Pedes priini secundique paris manu subcheliforuii armati. Tria paria 

 posteriora peduin thoracis postice gradatiin longitudine crescentia. Pedes abdominis sexti 

 paris biramei, ramis uniarticulatis. 



Detta slägte har kroppen tjock och epimcrerna medelmåttigt stora. Antennerna ilro 

 ej tjocka, och de öfre äro försedda med bisvepa. Mandiblerna förete det liögst ovanliga 

 förhällandet, att de icke äro lika, enär den ena eger en bred och tunn inre gren, men 

 den andra saknar denna lielt och hållet. Båda äro försedda med palper, som bestå af 

 tre leder. Den törsta maxillens palp består af två leder, och den inre skifvan är rudi- 

 mentär. Maxillarbenen utmärka sig derigenom, att deras skifvor äro mycket små, men 

 palperne stora och sammansatta af fyra leder. De tvä första benparen äro försedda med 

 griphänder, som bildas af den femte leden, och de tre sista paren på thorax hafva den 

 första leden ej särdeles bred, samt tilltaga bakåt i längd. De två sista benen af abdomen 

 äro försedda, hvardera med två grenar. Detta slägte, som i flera hänseenden står nära 

 Pardalisca, omfattar endast en art. 



1. Nicippe tumida, n. sp. 



Antennae superiores inferioribus longiores. Dorsum rotundatum; segmentum quar- 

 tum abdominis margine posteriore medio dorsi dentibus duobus armatum. Pedes primi se- 

 cundique paris suba-quales, manibus oblongo-ovatis. Ilami pedum sexti paris abdominis 

 subsequales. — Fig. 19. 



Habitat rara ad Dröbak sinus Christianiensis. 



Beskrifning: Kroppen är hos denna art temiigen tjock och har ryggen bred, afrundad och slät, med un- 



Namn på en dotter af Pelops. 



i- 



\ 



