100 KAGNAK M. BRUZELIUS. 



dantag af det fjerde abdoniiiial-scgmeiitet, som i den bakre kanten är väpnadt med tvä spetsiga tänder. Hufvudet 

 iir temligcn stort och dess IVaniie kant bildar ej luigot rostruui. 



De ölre antennerna, som nå ungelär till abdomens tredje eller fjerde segment och äro något längre än de 

 undre, hafva skallet kort, med den första leden något tjockare och längre än den andra, som är liingrc än den 

 tredje. Svepan består af omkring 45 leder, hvilka äro försedda med mycket korta och Hna borst. Bisvepan består 

 af -i leder, af hvilka den första är nästan lika lång som de tre följande tillhopa. Den tredje leden af de undre 

 antennernas skaft är temligen lång och tjockare än den Ijerde, som år lika lång med den femte. Hela skaftet är 

 betydligt längre än de öfres. Svepan består af omkring 18 leder. 



Mandiblerna äro af högst ovanlig beskaffenhet samt injcket breda och tunna. Den högra niandibeln (fig. 

 19, b.), som saknar helt och hållet den inre grenen, har den breda spetsen väpnad med tre stora tänder och én 

 bred tillskärpt kant, som pä den ena sidan har de två, och på den andra den ena af de tre tänderna. Ifrån denna 

 gren går en rad af borst ujjpåt på mandibelns inre sida. Palpen är temligen lång, med den första leden minst 

 och den andra nägot längre än den tredje. Den venstra niandibeln (fig. 19, c.) har den breda ändan väpnad med 

 en större och tre mindre tänder, samt två breda och tillskärpta kanter, den ena emellan den större och de tre 

 mindre tänderna och den andra kanten bakom de små tänderna. Innanför denna yttre gren finnes en inre bred 

 och rörlig process (tig. 19, d.), som är bredare lu-dåt än viil basen och har kanten fint tandnd och vid den ena 

 vinkeln försedd med en rundad inskärning. Till tuggknöl finnes ej spär på någon af mandiblerna. Den första 

 maxilleus ^fig. 19, e.) palp, som når längre fram än den yttre skifvan, liar den första leden liten, men den andra 

 ganska stor och framåt tilltagande i bredd samt i ändan väpnad med grofva tornar. Den yttre skifvan är i den 

 snedt afskurna ändan väpnad med böjda ocli grofva tornar, oeli den inre skifvan ersattes här endast af en liten 

 knöl, som i spetsen bär ett cilieradt borst. Den andra niaxillens (fig. 19, (■) skifvor äro mycket smala; den yttre 

 väpnad i spetsen och den inre i den inre kanten raed cilierade borst. Maxillarbenen (fig. 19, g.) hafva korta skif- 

 vor och långE palper. Den inre skifvan (fig. 19, h.), som ej når till palpens fäste, är mycket smal. framåt till- 

 spetsad, samt i spetsen försedd med ett cilieradt borst. Den yttre når till palpens andra led, är smal och i den 

 inre kanten väpnad med tornar, af hvilka en del liafva tänder på den ena sidan vid spetsen. Palpens andra led 

 är längst, och den tredje liiiigre iin den första samt försedd med en lång, föga böjd, i den -ena kanten raed några 

 mycket små tiinder väpnad klo '. 



Det första benparet är lika stort eller något större äu det andra, oeli liar den första leden lång, den andra 

 och tredje korta, samt den fjerde större än dessa, nästan triangulär och från den bakre kantens nedre vinkel ut- 

 skickande en kort, men temligen bred process, som är försedd med en mängd cilierade borst. Den femte leden 

 är ganska stor, aflångt-äggrund, oeli har den bakre kanten försedd med flera rader af långa oeh korta borst. Klon 

 är nästan lika lång som liandens hela bakre kant, smal, spetsig, och vid roten i den concava kanten väpnad raed 

 ett par sinä tänder. Det andra benparet är nästan alldeles likt med det första, men något smalare, och har den 

 fjerde ledens process något större än samma led af det första benparet. Det tredje och ijerde benparet, som äro 

 något längre än de två förslå och ungefär lika långa, som det femte paret, hafva den första leden nästan lika 

 lång som de tre följande tillhopa, af hvilka den andra är kortast och den tredje och fjerde lika långa. Den tredje 

 är nästan triangulär och tilllager nedåt i bredd, ocli den fjerde är nästan aflångt oval. Den femte leden är längre 

 och mycket smalare än den föregående, och i kanterna försedd med glesa borst. Klon är ganska lång, smal och 

 föga böjd. De tre följande benparen tilltaga bakåt i längd. Det femte och sjette hafva den forsla leden smal 

 och fiiga bredare än samma led af de två föregående benparen, samt ungefär lika lång mevl de två följande lederna 

 tillhopa. Den andra leden är mycket kort, men de följande iiro långa oeh smala. Klorna iiro mycket långa, smala 

 och nästan räta. Det sjunde benparet har den fiirsta leden något bredare än de (inegående, samt nedåt afsmal- 

 naude, och på den inre sidan niira vid den liakre kanten viipnad med två långa, mycket grofva och på den \ltre 

 hidften cilierade borst. För ölVigt är detta benpar lika med de tvä föregående. 



I^jiimererna äro icke höga och de fyra första paren aftaga något i storlek bakåt och hafva den undre kan- 

 tens vinklar afrundade. De tre sista paren iiro nästan lika höga som de föregående, och hafva din bakre delen 

 mindre än den främre. 



De tre fcirsta abdominalsegmentenias bakre oeh uiiilre vinkel iir viipnad med en liten spets eller tand. 

 Det fjerde paret af abdomens ben, som nar längre bakat iin det femte, men ej sii liingt som det sjette, har grc- 

 narnc nästan lika långa, på den öfre sidan oeh i spetsen väpnade med långa och smala tornar, samt basalleden 

 lörsedd med en slor oeh krokig tagg i den bakre ändans yttre liörn. Det femte benparet öfverensstämmer med 

 det löregående. Det sjette benparet (lig. 19, i.), sinn når liingst bakiil, har den yttre grenen något längre än deu 

 inre oeh bada greiiarne plattade, långa, smala, tillspetsade oeh i den inre kanten viipnade med mycket långa och 

 cilierade borst, men i den yttre endast med glesa och korta tornar. Caiidal-bihanget ^fig. 19, k.) är klufvet niistan 

 till roten och har fiikarne vidt skilda, liinga, smala, utåt tilUpetsade oeh i spetsen försedda imd en liten inskär- 

 niiig, uti hvilkeii sitter ett litet borst, liranehial-biliangeii äro liinga oeh smala samt saknas endast vid det första 

 benparet. Kroppens liingd är I:; till 13 m.ni. 



Ungar, som togos ur honans bröstsäck, hade antennerna korta och tjocka; de öfres svepa med fem långa 

 leder, de undres med fyra oeh bisvepan med tvä. De tvä första benparens händer äro stora och af samma form 

 som hos de äldre. Det fjerde abdominal-segmeutcts bakre kant iir viipnad med två tiinder. Den yttre grenen af 



' Liipparnc har det ej lyckats mig att fa se på det enda exemplar, som jag cgt att söndertaga. 



