102 RAGNAR M. BRUZELIUS. 



viipnade med eii stor tand. Den inre skifvan ersiittes endast af en liten knöl, som i spetsen bär ett fint borst. 

 Den andra maxilliiis skifvor äro rajcket smala och langa, den yttre i spetsen och den inre uti den inre kanten 

 väpnad med cilierado borst. Maxillarbenen äro stora. Inre skifvor saknas, och de leder, som vanligen bära dem, 

 halva endast den inre ocli främre vinkeln tcmligcn skarp. De yttre skilVorua äro deremot mycket stora, aflänga, 

 i spetsen och den inre kanten väpnade med borst. På den yttre sidans främre del är en alsats, uti hvilken pal- 

 pen är fästad. Denna bestar af fyra leder, af hvilka den andra är störst och den fjerde liten, konisk, spetsig och 

 väpnad med ett par tornar. Den öfre läppen har i den undre kanten en temligen djup bugt. 



Det första benparet är mindre än det andra, men ai stark byggnad. Dess törsta led är läng och temli- 

 gen bred, den andra och tredje mycket korta, men den Ijerde större än dessa, nSgot kortare iin den första, bre- 

 dast af alla och oval. Den lenile leden är ungefär hälften sä läng som den löregäende, mycket smalare och nå- 

 got böjd. Den sjetle leden är kortare än den femte, aflängt oval, och uti spetsen samt den bakre kanten besatt 

 med grofva tornar. Det andra benparet har samma form, men dess första led är betydligt längre än den fjerde, 

 som ar mera längdraget oval än det första parets. Det tredje och fjerde benparet, som äro ungefär lika långa 

 8om det andra, hafva den första leden läng, rät och nedåt något bredare, den andra liten, den tredje längre au 

 den andra, nedåt bredare, nästan triangulär, samt den fjerde nägot längre än den föregående och smalt oval. Den 

 femte leden har ungefär samma längd som den Ijerde, men är mycket smalare; klon är bred, nästan rät, spetsig 

 och i den bakre kanten fint landad. Det femte benparet, som är nägot längre än det föregående, har den första 

 leden ej sjirdeles lired eller tunn, men nästan rectangnliir, och de följande lederna smala. De två följande benpa- 

 ren äro längre oeh hafva den första leden nilgot bredare. Epimererna äro små och de fyra första paren äro större 

 än de tre sista. 



Det tredje abdominal-segmentets bakre och nedre vinkel är rät, oeh abdomens fjerde ocli femte benpar nå 

 lika långt bakåt samt hafva den yttre grenen något kortare än den inre, båda grofva oeh pä den öfre sidan samt 

 i spetsen försedda med tornar. Det sjette paret, som uår längre bakåt än de tvä föregående, har basal-ledeu kort 

 samt grenarne långa, breda, plattade, nästan lancettlika och i den yttre kanten samt i spetsen väpnade med tor- 

 nar, men i den inre kanten med cilierade borst. Caudal-bihanget är något längre än det sjette benparets basal- 

 led , och djupt klufvet, med flikarnc smala och i spetsen samt den yttre kanten försedda med länga och grofva borst. 

 Branchial-bihang finnas vid alla benparen utom det första. Pä de tre eller fyra bakre paren tinnes ett mindre 

 sccundärt bihang, lästadt vid basen af det större. Kroppens längd iir omkring tolf m.ui. 



Alla exemplar af ofvanbeskrilna form, som jag undersökt, hafva varit honor, men jag har funnit några 

 individer, som visa en del olikheter och miijiigen äro hannar af denna samma art. Antennerna äro liiugre; de 

 öfre betydligt kortare iin de undre, och båda paren med omkring 50 leder i svcpan. Bisvepau är mycket större 

 och har den första leden ganska stor, atiång och temligen bred, samt de följande mycket mintlre och smala. Den 

 första leden af de öfre antennernas sv(;pa är äfven lång, utåt afsmalnande och vid basen lika tjock som skaftets 

 tredje led. 



Denna art har ej anträffats sydligare vid Skandinaviens kuster un vid Bergen. 



EXPLICATIO FIGURARUM. 



Figura 1. Lutynatophitiis lulierculalus. 

 Fig. a. Frmiiia. Fig. I). Pes secnndi paris thoraois maris. Fig. c. Duo segmcnta posteriorn abdominis 

 euni appendicibus n lateie inferiore visa. 



Figura 2. Corophium crassicome. 

 Fig. o. Caput. Fig. b. Palpus mandibularis. Fig. c. Pes secundi paris thoracis. 



Figura 3. Atttoiioe jniiictula. 

 Fig. a. Mas. Fig. a'. Mandibula. Fig. b. Maxilla priuii jjaris. Fig. c. Spiua laminx externa; ejusdem 

 maxillic. Fig. d. Spimi palpi ejusdem maxilla\ Fig. c. Labium inferius. Fig. f. Pes maxillaris. Fig. g. Spina 

 laminic internit pidis maxillaris. Fig. h. Spiiiiv laniinic externie i^usdem pedis maxillaris. Fig. i. Ingnis palj)! 

 pedis maxillaris. Fig. k. Pes primi paris thoracis inaris. Fig. 1. Pes secundi paris ejusdem. Fig. m. Pars inferior 

 pedis secundi ))nri8 niaris. Fig. n. Pes tertii jjaris thoracis. Fig. o. Pars Interalis segmenti tertii abdominis. Fig. p. 

 Begmentnm uliimum abdominis. Fig. q. Margo posterior et superior appendicis candalis. 



Figurn 4. Autonoe anomala. 

 Fig. a. Mas. Fig. I). IVs maxillaris. Fig. c. Spina laminie extern.^ pedis maxillaris. Fig. d. Pes primi 

 paris maris. Fig. e. Pars pedis secundi paris ejusdem. Fig. f. Pars lateralis segmenti terlii abdominis. Fig. g. 

 Segraentum abdominis. Fig. h. Pars pedis primi paris feminw. 



