endnu i samme Skikkelse, som dengang Eudoxia-Formen ud- 

 gjorde et Led af Ammedyret, og vi have altsaa i dette Dæk- 

 blad et Karsystem bestaaende af en Axedel og en derfra 

 udgaaende Divertikeldel, kun at denne sidste er meget rudi- 

 mentair. Den saaledes opstaaede Saftbeholder har i Begyn- 

 delsen kun et forholdsvis ringe Omfang (Fig. 2), men svulmer 

 senere stærkt op (Fig. 4). Efterhaanden som Kjønsklokken 

 udvikles, forbruges imidlertid sandsynligvis Saftbeholderens 

 Indhold, og den svinder derfor atter ind (Fig. 5) ; den aftager 

 saaledes i Størrelse med Alderen, og det er derfor ikke rigtigt, 

 naar Leuckart mener, at den rummeligste Saftbeholder er den 

 ældste. Figurerne 4, 5 paa Tab. I og 3, 4 paa Tab. II ville 

 endeligt ogsaa vise, hvorledes det tidligere Dækskjæls Hulhed 

 efterhaanden formindskes og tillige antager Form af en nogen- 

 lunde regelmæssig HvæMng. Da samtidigt hermed den ydre 

 Contour bliver mere og mere sphærisk, saa antager den hele 

 Dannelse efterhaanden Klokkeformen (Tab. II, Fig. 3, 4). 

 Mavepartiet har derimod ikke undergaaet nogen Forandring, og 

 de anførte Figurer ville vise de Partier, af hvilke det bestaaer; 

 de falde i et yderste Oesophagalparti, et derpaa følgende Rum 

 med veludviklede Kjertelpletter og et øvre, derfra mere eller 

 mindre tydeligt afsnøret kjertelløst Parti, der paa sin Yder- 

 side bærer Neldetraadene, og som i Bunden er lukket ved 

 en pylorusagtig Indsnøring. Mellem denne Pylorus og Saft- 

 beholderen findes endnu et Parti, der er den knopskydende 

 Del af Dyret. 



Eudoxia cuboides var ligeledes almindelig ved Neapel, og 

 Tab. I, Fig. 6 viser et Exemplar af denne Form paa et noget 

 andet Stadium end de af Leuckart (ofr. 1. c. Tab. IH, Fig. 

 7—10) og Gegenbaur (cfr. 1. c. Tab. XVI, Fig. 1—2) afbildede; 

 navnligt frembyder det tærningformede Dækblad et andet Ud- 

 seende og befinder sig formodenligt paa et tidligere Stadium 

 end det, som de nævnte Forfattere have fremstillet. Man be- 

 mærker mellem Dækbladets fire Kar et Parti, hvor de alle 

 støde sammen (Tab. I, Fig. 6e, 7e), og hvorfra desuden Maven 

 med sine Neldetraade, Kjonsklokken og Knoppen til den acces- 

 soriske Kjønsklokke udgaae. Dette er Dyrets Stammedel, 



