10 



Fior. 1 og 2). To Uoverensstemmelser blive dog tilbage; den 

 ene ligger deri, at det proliferende Parti stadigt forlænges 

 hos Diphyes, men forbliver kort hos Eudoxien; den anden 

 langt væsenligere ligger i Knoppernes forskjellige Dannelses- 

 maade. 



Hvad det forste Punkt angaaer, da kan man vel neppe 

 tillægge det nogen morphologisk Betydning, og vi kunne kun 

 i Mavegrundens (Stammens) Forlængelse see en biologisk 

 Eiendommelighed, der ikke lægger Sammenligningen alvorlige 

 Hindringer i Veien. — Men vil den anden Uoverensstemmelse 

 ikke aldeles omstøde den anførte Opfattelses Værd? Vi troe 

 det ikke. For Tydningen af Eudoxiens Dannelsesmaade bli- 

 ver der nemlig kun Spørgsmaal om to Alternativer: opstaaer 

 den medusoide Form Eudoxia ved Sammensmeltning af to 

 eller flere rudimentaire Meduse-Individer, af hvilke det ene 

 mangler Mave, det andet Skjærm o. s. v., eller er dens første 

 Anlæg en Knop af en noget eiendommelig Form, der ikke fra 

 Begyndelsen i sin Helhed er skarpt afsnøret fra Ammedyret, 

 men hvis Anlæg ved Forskydning af de enkelte Dele mere 

 eller mindre omfatter hele Stammens Peripheri, saa at Skj ær- 

 men fremkommer paa den ene Side, Polypiten paa den anden. 

 Det Fremmede i denne Knopdannelse synes ikke af tilstræk- 

 kelig Vægt til at antage den anden — saa synes det — al- 

 deles unaturlige Tydning, at et Indi^dd af typisk Form skulde 

 opstaae ved Sammensmeltning af to eller flere Indi\idrudi- 

 menter, hvad der ikke destomindre synes at være den An- 

 skuelse, der almindeligt forfægtes. At nu virkeligt Polypit- 

 anlægget og Skjærmanlægget staae i Forbindelse med hinanden, 

 det vise de fremspirende Eudoxier (Fig. 1 p'): Knopleiet er 

 uregelmæssig ringformet og ikke lateralt afsnøret. Morpho- 

 logisk talt kan denne Knop-Arts Forhold til den almindeligt 

 udbredte, samt Mellemformerne mellem begge oplyses ved 

 omstaaende skematiske Figurer, hvor den oprindeligt stilkede 

 Knop tænkes først at være bleven siddende og derefter ved 

 uregelmæssig Væxt af enkelte Partier af Klokken, ved For- 

 skydninger eller Axedreininger at have antaget de forskjellige 

 Former og Stillinger, som Dækskjællet frembyder hos de for- 



