ol 



At den Enthusiasme, med hvilken Fundet af en Mikropyle 

 hilsedes, ikke ret længe fovmaaedc at hævde sin Berettigelse, 

 skyldes vistnok fortrinsvis, at denne Opdagelses Betydning for 

 Kundskaben om Befrugtningen ikke aldeles har svaret til de 

 store Forventninger, som der i Begyndelsen næredes om den, og 

 man læser nu med en vis Kulde de begeistrede Udbrud, i 

 hvilke R. Wagener slutter sin -Handworterbuch der Physio- 

 logie«, og hvori han udtaler, at Mikropylens Opdagelse har 

 rykket den menneskelige Viden et mæ-gtigt Skridt nærmere 

 til Løsningen af en af Physiologiens store Gaader. 



Gjennemgaaer man nemlig kritisk hvad der hidindtil er 

 fremkommet om Mikropylen og dens Betydning , saa faaer 

 man ikke noget sikkert Indtryk af, at den er en Aabning i 

 Ægget, opstaaet til Tarv for Befrugtningen. Thi før dette 

 kan ansees for afgjort, maae først følgende Spørgsmaal være 

 besvarede: 1) Er Mikropylen ikke en naturlig Følge af Æg- 

 gets Genese, et Stigma eller ulukket Ar af et tidligere Be- 

 fæstningspunkt eller af en Ernæringscanal? 2) Tjener den 

 ikke bevisligt andre Øiemed end Befrugtningens ?i) 



') Hertil kunde man endnu føle folgende to Spørgsmaal: 3) Skeer 

 Befrugtningen , hvor en Mikropyle forekommer , altid gjennem 

 denne? og 4) gives der Dyreformer, hvor man kun kan tænke 

 sig Spermatozoerne trænge ind i Ægget gjennem en mikropyle- 

 lignende Aabning, men hvor en saadan ikke forekommer. Vi 

 berøre kun disse to Punkter anmærkning'svis , fordi der fore- 

 ligger særdeles faa Data til deres Besvarelse, og fordi det 

 synes utvivlsomt, at de ville blive besvarede benægtende. Imid- 

 lertid vil dog deres Undersøgelse kunne tjene til Oplysning om. 

 at Spermatozoens Indtrængen til Æggets Blomme gjennem en 

 Mikropyle endnu indeholder meget Uoplyst. Hvad Spørgs- 

 maalet 3) angaaer, da vidne saavel Reicherts som Meissners 

 lagttagesser om , at Spermatozoerne ikke følge nogen bestemt 

 Canal for at trænge ind gjennem Pattedyræggets Zona pel- 

 iucida, og forholder det sig derfor rigtigt med Pfliigers Patte- 

 dyr-Mikropyle , saa synes det, at Spermatozoernes Indtrængen 

 ikke er afhængig af dennes Existents. A. Muller saa (1. c.) 

 Spermatozoerne trænge ind gjennem Skallen af Petromyzon- 

 Ægget, »især<( i Polenden, hvor Mikropylen skulde findes 

 o. s. fr. — Til Belysning endeligt af det fjerde Spørgsmaal 

 maa det erindres, at der paa en stor Mængde Fiskes Æg 



4* 



