De skandinaviska kronhjortarna. 



Af E. L. 



^ edan urminnes tid har det funnits vilda kron- 

 hjortar i Skandinavien både i Sverige och 

 \ Norge. I Sverige finnes numera vild kronhjort 

 endast i Skåne och äfven inom detta landskap 

 är dess förekomst starkt begränsad. Det 

 är nämligen endast på ett fåtal herregods, 

 som den har sitt stamhåll. Bland dessa böra i främsta rum- 

 met nämnas Häckeberga, Övedskloster, Söfdeborg, Snogeholm, 

 Lyckås-Högesta-Baldringe, Börringe och Skabersjö förutom 

 några andra, där blott enstaka kronhjortar träffas. Den nu- 

 varande stammen af kronhjort är tyvärr ej stor, troligen ej 

 mera än omkring ett 100-tal djur. Orsaken till, att detta vår 

 inhemska faunas vackraste däggdjur så hårdt decimerats, lig- 

 ger däri, att det är ett ganska svårt skadedjur på de gran- 

 planteringar, som på senare år allmänt anlagts i Skåne. Hjor- 

 tarna ha nämligen fått den olyckliga vanan att skala af barken 

 på granarna och oftast sker detta i så stor utsträckning, att 

 träden dö bort. För 30 — 40 år sedan voro hjortarna mycket 

 talrikare, men började då att skala af barken af unga bokar, 

 så att man 1875 måste anställa en stor razzia. Denna sattes 

 på ett fullt systematiskt sätt i verkställighet nämligen på så- 

 dant sätt, att man spårade djuren och framför allt sökte bort- 

 skjuta sådana, om hvilka man hade sig bekant, att de förgripit 

 sig på träden. På sådant sätt lyckades man stäfja ofoget. Det 

 var hufvudsakligen gamla hindar,^ som voro de värsta, och 

 sedan dessa undangallrats, begränsades skadegörelsen så full- 

 ständigt, att efter 1877 knappt något fall af bokskalning iakt 



' Enligt benäget meddelande af grefve T. Thott. 



