Talrika torfmossfynd af kronhjort i synnerhet i Sk"ane be- 

 visa, att denna djurart här har gamla anor, som sträcka sig 

 ända till ekperiodens första början. I Danmark har den fun- 

 nits i så djupt liggande lager, att den anses ha inkommit redan 

 under tallperioden, men fynden från denna tid äro vida spar- 

 sammare än från ektiden. 



Det nordligaste fyndet af kronhjortslämningar i västra 

 Sverige härrör sig från Marieberg i Uddevallatrakten. Där 

 fanns 1863 på 8 — 9 fots djup i hvarfvig lera lämningar af kron- 

 hjortshorn, men det är svart att säga, under hvilken tid det 

 kunnat nedbäddas i dessa lager, där dess förekomst väl antag- 

 ligen är sekundär. Det nordligaste fyndet i östra Sverige är 

 från Dalarne. Där träffades 1898 öster om Svensgården i Södra 

 Sätra by af Skedvi socken ett ganska väl bibehållet kronhjorts- 

 horn, som af Dr. Palm lämnats till Geologiska Byrån i 

 Stockholm, där det nu förvaras. Detta fynd är af stort in- 

 tresse, emedan det synes antyda, att kronhjorten under gångna 

 tider, då klimatet var mildare och då eken och andra ädlare 

 löfträd kunde växa mycket nordligare än nu, var utbredd äfven 

 i nordligaste Svea land. 



Äfven i Norge är kronhjorten fullt inhemsk och ej införd 

 af människor. Man har nämligen funnit lämningar af kron- 

 hjort på Valderön vid Aalesund i grottor tillsammans med 

 andra djurrester och husgerådsartiklar, som härröra sig från 

 den äldre järnåldern.^ De första pålitliga historiska uppgifter 

 om den norska kronhjortens förekomst lära härröra sig från 

 en P. Claussön, som skref »Norriges Oc Omliggende Öers sand- 

 faerdige Bescriffuelse», tryckt i Köpenhamn 1632. Denne om- 

 talar, att kronhjorten då fanns i Nedenaes, på Hitteren, på 

 Vigtenöarna pa gränsen af Helgoland samt i >Nordlandene», 

 men han nämner, att den var hårdt åtgången och förr varit 

 talrikare. På K^OO-talet hade hjortarna varit talrika äfven 

 sunnanfjälls, sä att nämnde förf. angifver, att år 1550 en enda 

 skytt med pil och båge dödat 150 hjortar bara för hudens 

 skull och lämnat k()ttet att ruttna i skogen Omkring 1560 



' Coi.lkit: Benutrkninger om Norges Pattedyrfauna. 1876. 



