13 



hjorten/ Båda äro också kortnosiga, men därmed är också 

 ungefär likheten slut. Näsbenen hos den skotska hjorten likna 

 snarare dem hos den svenska o. s. v. På grund häraf anse vi 

 oss nödgade att återgå till det första antagandet, att den nor- 

 ska kronhjorten inkommit i sitt nuvarande hemland via Sverige. 

 Men äfven i sådant fall skulle kunna fmnas tvenne möjligheter. 

 Antingen ha den norska kronhjortens stamfäder varit lika de 

 svenska och sedermera i Norge tillföljd af de säregna förhål- 

 landen, under hvilka hjorten där lefver, omändrats till den kort- 

 och platt-nosiga och förkrympta form utan man, som den nu 

 företer, eller också har den redan vid invandringen varit, som 

 den nu är. Det sista, som dock är mindre sannolikt, skulle 

 då kunna förklaras så, att kronhjortsinvandringen till Skandi- 

 navien skett i två omgångar och att först den lilla, nu i Norge 

 förekommande formen invandrat. Sedan skulle då ha kommit 

 den stora och kraftiga ras, som nu lefver kvar i södra Sve- 

 rige, och den skulle ha alldeles förträngt den mindre formen 

 från detta land, men ej inträngt i Norge. Några skäl att an- 

 taga en sådan dubbel invandring fmnas dock ej, utan som 

 redan är sagdt, är en dylik föga trolig bl. a., emedan alla de 

 fynd af kronhjort, som gjorts i de skånska torfmossarna, sna- 

 rare vittna om en ovanligt kraftig ras än motsatsen. Hade 

 det först kommit en liten ras, borde något af de äldsta fynden 

 i Danmark eller Sverige ha häntydt härpå. Men så är ej fal- 

 let. I Ringerike i Norge har också påträffats ett subfossilt 

 horn af kronhjort, hvilket mätte ej mindre än 1 meter i längd. 

 Denna väg genom södra Norge skulle hjortinvandringen ha 

 gått, och det är antagligt, att hjorten under det blida klima- 

 tets tid där ännu var stor och kraftig, men på senare tider 

 med strängare klimat och magrare kost degenererat. Att hjor- 

 ten förr i tiden äfven långt upp i Norge varit stor och kraftig, 

 därom vittnar ett horn, som funnits i Helgeland, sålunda norr 

 om hjortens nuvarande utbredning och på 1 meters djup. Om 

 detta horn, som finnes i Kristiania museum, säger nämligen 

 Collett, att det tillhört »et usaedvanligt kraftigt Individ». 



^ Den skottska hjorten säges ock af sportsman vara betydligt lättare än den 

 norska. 



