32 



ormbunke, att de af densamma först anträffade sterila exem- 

 plaren i själfva verket beskrefvos såsom tillhörande ormbunk- 

 släktet Lomaria. 



Visserligen höra ormbunkarna till sporv^xterna eller till 

 hvad Linné kallade kryptogamerna, medan cykadeerna äro att 

 räkna till fröväxterna eller fanerogamerna. Skillnaden mellan 

 dessa provinser är dock på långt när ej så stor, som på 

 Linnés tid antogs, och är i många afseenden mera skenbar än 

 verklig. Om ett frö sås, utvecklas ur detsamma, såsom vi 

 veta, en växt af alldeles samma slag som moderplantan. Sår 

 man sporerna af en ormbunkes sporgömmen (sporangier), så 

 utvecklas däremot ej omedelbart nya ormbunkar, utan annor- 

 lunda formade plantor: små gröna fjäll eller fjälliknande blad, 

 prothallier, som sakna rötter och med rothår äro fästa vid 

 jorden. På undersidan af detta prothallium. hafva fortplant- 

 ningsorganen sin plats: rörliga hanceller (spermatozoider), som 

 bildas i s. k. antheridier och som simmande i vattnet uppsöka 

 honcellen (äggcellen) i något af de på prothalliet likaledes befint- 

 liga s. k. arkegonierna. När äggcellen befruktats, utvecklas 

 den icke till ^ii nytt prothallium, utan till en ormbunke. 



Här är sålunda en generationsändring förhanden: orm- 

 bunken är en könlös generation, som alstrar sporer, men ur 

 dessa utvecklas könsgenerationen (prothalliet) med han- och 

 honorgan. När fortplantningen försiggått, uppstår åter en 

 ormbunke, o. s. v. i ständig växling. Från de vanliga ormbun- 

 karna, som blott hafva ett slags sporer, skilja sig emellertid 

 vattenormbunkarna {Hydropteridales) bland annat därigenom, att 

 de hafva sporer af två slag, i det att somliga sporgöm- 

 men (honsporgömmen, megasporangier) innehålla en enda stor 

 honspor (megaspor), som ger upphof till ett honligt prothal- 

 lium med i somliga fall (Marsilia) blott ett enda arkegonium, 

 medan andra sporgömmen (hansporgömmen, mikrosporangier) 

 innehålla de betydligt mindre hansporerna (mikrosporerna), ur 

 hvilka hanliga prothallier utvecklas. Prothallierna — eller 

 könsgenerationen — äro i båda fallen mycket reducerade. 



Hos cykadeerna har denna reduktion gått ännu ett steg: 



