52 



magens numera trängande kraf. Fast föda försmå de. De i bla- 

 dens inre strömmande, färska safterna vilja de åt och för att 

 nå dem ha de skaffat sig en ytterligt fin och praktisk apparat. 

 Granskar man det lilla djuret, fmner man, att från hufvudets 

 undersida utgår en lång snabel, som hopfälld under kroppen 

 når ett godt stycke bortom bakändan hos de nykläckta indi- 

 viderna. Det är den oerhördt förlängda underläppen! Denna 

 bildar stödet för de i en smal ränna på öfversidan löpande 

 »stickborsten», de omvandlade käkarna. 



Mellan växtväfnadernas celler, mera sällan tvärsigenom 

 dem, och ofta i slingrande bukter för att undvika alltför fasta 

 väfnader tränga stickborsten fram till de saftförande kärlen. 

 Antagligen uteslutande på grund af välkända fysiska lagar sti- 

 ger nu saften upp ge- 

 nom de hårfina kana- 

 lerna i borsten. Finner 

 bladlusen så en plats, 

 som är tillfredsställande, 

 förblir den sittande där 

 under återstående delen 

 af sitt lif. 



Det dröjer ej många 

 dagar, förrän växtdelen 

 reagerar för angreppet. 

 Genom en hittills fö=a 

 utredd giftretning tvin- 

 gas de omgifvande väf- 

 naderna till abnormt 

 växande. Rundt om in- 

 insektkroppen bildas en ringformig vall. Denna växer alltmer 

 och mer. Slutligen är hela djuret inneslutet i en blåsa, hvars 

 öppning är tätt hopprässad. Under den följande tiden växer 

 denna blåsa eller pung, på det vetenskapliga språket: gallbild- 

 ning, tills den i augusti nått storleken af en hasselnöt. Redan 

 tidigt blir den mer eller mindre rödfärgad; och fullbildad är 

 den vanligen delvis hvitfläckig. Regelbunden form har den 



Fig. 17. Pemphigus bursarius-galler. 



