jag här redogöra i korthet för några af de viktigaste resultat, 

 hvartill han kommit. 



1 våra stillastående vatten förekommer i stora massor ett 

 litet kräftdjur (Daphnia), som ofta besväras af en svampväxt 

 med langa, nalformiga sporer. Metschnikoff iakttog, att en del 

 af dessa sporer genomborrade kräftans tarmvägg och inträngde 

 i kroppshålan. Men de hade icke väl kommit dit, förrän de 

 angrepos af kräftans vandringsceller, som genom förenade an- 

 strängningar sökte öfverväldiga, förtära och oskadliggöra spo- 

 rerna. I hvarje fall, när detta lyckades, fann Metschnikoff, att 

 den lilla kräftan räddades frän sjukdom och undergång. Voro 

 däremot sporerna för talrika för att kunna af vandringscellerna 

 bekämpas, sjuknade kräftdjuret och dog inom kort. För öfrigt 

 påvisade han, att det ej blott är vandringscellerna, som upp- 

 taga förintelsekampen mot de inträngande svampsporerna, utan 

 att också med dem besläktade bindväfsceller deltaga i striden. 

 Sporerna såg han angripas ej blott af en utan af flera vandrings- 

 celler, hvilka sammansmälte till en massa (plasmodium), som 

 sökte omsluta och förtära inkräktaren, hvilken så småningom 

 undergick en del formförändringar och slutligen sönderföll i 

 små bitar. 



För att utröna allmängiltigheten af detta vandringscellernas 

 beteende mot främmande i djurorganismen inkomna ämnen 

 företog sig Metschnikoff att utföra talrika undersökningar och 

 experiment pa lägi"e' ryggradslösa djur. Sålunda till exempel 

 införde han under huden hos vissa djur (Bipinnaria och Phyl- 

 lirhoe) rödt blod frän ryggradsdjur, mjölk, stärkelsekorn, indigo- 

 karmin samt slutligen bakteriehaltig vätska, och ständigt fann 

 han, att dessa för försöksdjuren främmande ämnen angrepos 

 och förtärdes af vandringscellerna. Beträffande de införda 

 bakterierna såg han dem uppätas af vandringscellerna, antingen 

 de voro lefvande eller döda. Ofta fann han dem visa tecken 

 till lif, ehuru de voro indragna i cellernas protoplasma. Slut- 

 ligen tillåter jag mig anföra ett sista exempel. 1 hafvet in\id 

 kusterna förekomma allmänt sma kolonier af ett djur, som 

 räknas till sjöpungarnes eller Ascidiernas ordning och som bär 



