Metschiiikoffska läran. Han sätter starkt i fråga, huruvida 

 vandringscellerna verkligen angripa och förinta lefvande bak- 

 terier och icke snarare sådana, som af en eller annan orsak 

 förlorat sin lifskraft och stridsduglighet eller redan äro döda. 

 Han bestrider, att en immunitet hos människan och djuren har 

 sin orsak i vandringscellernas verksamhet, och i likhet med 

 många andra söker han bevisa, att kroppssafterna och särskildt 

 blodet, utan någon som helst medverkan af de hvita blodkrop- 

 parna eller vandringscellerna, besitta förmågan att döda bak- 

 terier. 1 öfverensstämmelse med Baumgarten, Weigert m. fl. 

 förnekar han sålunda vandringscellernas skyddande roll för 

 djurkroppen. 



Det ligger utom ämnet för mitt föredrag att här söka redo- 

 göra för alla de hypoteser, som uppställts af män sådana som 

 Chaveau, Wernich, Pasteur, Klebs, Buchner m. fl. för att 

 förklara orsaken till den förvärfvade immuniteten. Vare det 

 nog sagdt, att ännu ej sista ordet är uttaladt i denna fråga, 

 och att Metschnikoffs phagocytlära, om också dess räckvidd 

 i nägon mån måst inskränkas, ännu har varma anhängare. 

 Att så är förhallandet, därom vittna uttalanden under de sista 

 aren af framstående forskare. Sålunda hafva de franske pato- 

 logerna professor Denys och doktor Havet är 1894 efter tal- 

 rika, ytterst omsorgsfullt utförda experiment pä varmblodiga 

 djur ansett sig kunna formulera sin uppfattning på följande 

 sätt: ;>Hvarken phagocyt-teorien eller vätske-teorien, då de tagas 

 skilda at, kunna förklara immuniteten hos djur. Phagocyterna 

 (d. v. s. vandringscellerna) och kroppsvätskan arbeta tillsam- 

 mans, växlande hos olika djurformer och tvifvelsutan också 

 efter de olika egenskaperna hos den anfallande fienden, för att 

 försvara de högre organismerna mot mikrobernas inkräktnings- 

 försök.» 



Vid British Association"s sammanträde i Liverpool ar 

 1896 framsade antiseptikens skapare, den berömde engelske 

 kirurgen lord Lister, i egenskap af president sin adress till 

 sällskapet, som räknar representanter från hela den veten- 

 skapliga världen. Däri tillkännagaf han sin anslutning till 



