82 



utveckling, att skelettdelar, som förut varit nödvändiga, blifva 

 öfverflödiga och till och med hindra ytterligare tillväxt af djuret. 

 Dessa delar, som måste bortskaffas, angripas nu af vandrings- 

 cellerna, som under tiden förökats, upplösas och förtäras af 

 dem samt användas till byggnadsmaterial på andra ställen, 

 där nya skelettdelar måste uppstå och där en myckenhet af 

 kalksalter är af behof. Man kan utan svårighet se, huru van- 

 dringscellerna arbeta för att i sig upptaga små kalkstycken 

 och upplösa dessa. För att underlätta själfva bortskaffandet 

 af den lösta kalken och dess öfverförande till lämpliga platser, 

 där nybyggnad pågår, anlägga dessa celler, så att säga, vägar, 

 utefter hvilka kalken transporteras, d. v. s. genom längre eller 

 kortare protoplasmatiska utskott sätta de sig i direkt förbin- 

 delse med sådana vandringsceller, som äro verksamma vid 

 nybyggnaden. En resorptionsprocess försiggår sålunda här 

 samtidigt med en nybildning, och vid båda äro samma slags 

 vandringsceller de verkande krafterna. Någon skillnad till det 

 yttre mellan kalkätande och kalkbildande celler finnes ej, utan 

 måste här en funktionväxel tänkas äga rum. Vid ett tillfälle 

 löser och förtär vandringscellen skelettdelar, vid ett annat kan 

 samma cell deltaga i uppbyggandet af nytt skelett. 



I hvad mån dessa iakttagelser kunna vara lärorika för att 

 förstå cellernas verksamhet vid benbildningen och benresorp- 

 tionen hos människan och ryggradsdjuren, där ju samma pro- 

 cesser afspelas, och där vi också hafva benbildande celler 

 (osteoblaster) och benätande celler (osteoklaster), får framtiden 

 utvisa. 



Jag har i detta mitt föredrag kunnat lämna endast en 

 ytlig bild af vandringscellernas lifsverksamhet och betydelse. 

 Ännu är mycket, som rör deras lif och funktioner, insvept i 

 dunkel, men vetenskapen gör i våra dagar snabba framsteg, 

 och det är att hoppas, att i en snar framtid nya drag ur deras 

 lif skola afslöjas, och att, hvad man nu om dem tror sig känna, 

 måtte bekräftas eller undergå behöflig revision. 



