92 



är skillnaden betydligt större. Den torde sålunda närmast böra 

 betraktas som en varietet af taivanus. 



Att förklara hur den kommit så långt bort från sin egent- 

 liga hemvist är svårt, men måhända är det antagligast, att den 

 under flyttningen råkat tillsammans med svenska gulärlor och 



sedan följt dem. 



£. L. 



Fåg-elnotiser från Södermanland. 



Den 17 juli 1905 sköts en fjolårgammal skrattmås på en 

 gödselhög vid Äs gård. Ett exemplar till sågs vid samma till- 

 fälle. Det skjutna exemplaret uppstoppades och fmnes hos 

 undertecknad, äfvensom ett ungefär lika gammalt ex. af Lestris 

 pomarina, som i okt. 1903 fanns flytande död på Hjälmaren, 

 antagligen ihjälsvulten, ty kräfva, mage och tarmar voro all- 

 deles tomma. 



I Hjälmaren har under de senare åren uppehållit sig flere 

 eller färre ex. af storskarfven (Phalacrocorax carbo) äfvensom 

 en och annan häger. År 1904 uppträdde ej mindre än 14 

 hägrar vid Lagmansö (sjön Långhalsen), men de lyste med sin 

 frånvaro i somras. 



Det händer ibland, att en mindre flock alfågel i början af 

 maj låter höra sin sång på Hjälmaren. Sjöorrar äro om vå- 

 rarne ej ovanliga och ej alls skygga. En hona af svärta har 

 jag skjutit i samma sjö. 7 till 9 par svanar häcka i Hjälmaren. 



Ett, ibland 2, par hafsörnar hålla till i närheten af sjön 

 och det händer stundom, att de taga katter för torpare, som bo 



ända till 3 kilometer från sjön. 



A. v. P. 



Alkekungr skjuten i Vänern. 



I nov. 1904 sköts af apotekaren Alb. Wikstrand en alke- 

 kung i Vänersborgs hamn. Detta är ju en märklig om ock ej 

 enastående förekomst af denna högnordiska hafsfågel. 



G. K—n. 



