Några anteckningar om Sydhafvets 

 jättealg "Kelpen" 



(Macrocystis . 

 Af Carl Skottsberg. 



^I> 



'.äng på gång passerar vårt fartyg en oredig, 

 brungul massa, som gungas fram af sydhaf- 

 ||lh!*?5i^^ ^^'äsande vågor. Vi se lätt, att det måste 



vara kringdrifvande hafsalger, och vårt in- 

 tresse väckes, då en af matroserna, för hvil- 

 g; ken företeelsen är den naturligaste sak i värl- 

 den, upplyser om, att det är »Kelpen». Vi lyckas fiska upp 

 en slynga och göra så för första gången på nära håll bekant- 

 skap med Macrocystis pyrifera, om hvilken skolböckerna veta 

 att förtälja, att den är jordens längsta växt. 



»Kelp» är ett engelskt ord, som betyder stora, grofva 

 alger. I de trakter, dit vi nu bjuda läsaren att följa oss, me- 

 nar man därmed större phaeophyceer (brunalger), ss. Macro- 

 cystis-, Lessonia- och Urvillaea-arterna; särskildt de båda först- 

 nämnda hålla nog befolkningen och sjömännen icke så noga 

 isär, men som Macrocystis genom sin massvisa förekomst och 

 sina flytande skott vida mer än de öfriga kommer till synes, 

 gäller benämningen kelp denna växt. 



Det var icke i går Macrocystis blef bekant. Redan i en 

 »sailing direction» frän 16-de århundradet, kallad »A Ruttier 

 from the River of Plate to the Streiglit of Magelana», finnes 

 den omnämnd; redan då insåg man dess praktiska betydelse, 

 hvarom vi längre fram skola tala ytterligare; författaren skrif- 



Fauna och Flora. 



