lOI 





si! m 



plantor jag sett bestå af ett litet, några centimeter långt och 

 ungefär hälften så bredt blad, ljust gulbrunt till färgen och sit- 

 tande på ett kort skaft, från hvars nedersta 

 del utgå ett par korta häftgrenar, s. k. 

 rötter, som fästa växten vid en sten, mussla 

 eller snäcka, eller något annat löst före- 

 mal, eller böja sig kring on klippkant. 

 Det dröjer icke länge förrän en springa 

 bildats i bladskifvans nedre del, och små- 

 ningom klyfves det, liksom ock den öfre 

 delen af skaftet, i tvenne lika delar. Ännu 

 några gånger kan plantan på detta sätt 

 dela sig; flere och flere rötter uppkomma 

 och grena sig, äfven de genom gaffelgre- 

 ning. På detta stadium erinrar den myc- 

 ket om en ung Lessonia^ (har f. ö. också 

 beskrifvits såsom en sådan); ingen af de 

 för Macrocystis sedermera så lätt i ögonen 

 fallande karaktärerna, såsom t. ex. blå- 

 sorna, äro ännu för handen. De uppkomna 

 grenarne få emellertid snart ett förändradt 

 tillväxtsätt. De dela sig visserligen i ytter- 

 ligare tvenne delar, men en af dessa till- 

 växer vidare och blir till en lång gren, 

 under det den andra 

 kommer att sitta som ett 

 sidoskott pä denna. Till 

 en början afskiljas dy- 

 lika sidoskott åt tvenne 

 sidor, sedermera ensi- 

 digt. De nedersta sido- 

 skotten äro icke genast 

 begränsade i sin tillväxt, 

 utan kunna dela sig gaffelgrenadt; de sakna blåsor och äro 

 alldeles släta på ytan samt endast obetydligt cilierade i kan- 

 terna. Dessa skott bära fortplantningsorganen, som bilda kön 



