art alltså kallas ^dcn andra och mindre , eller Willughby. 

 >>Aselliis major vulgaris, Belgis Cabiliaii ( den större vanliga 

 torsken, belgiei'nas kabiljo ). Säkrast var dock eiiiiru än 

 tyngre att framdraga hela bcskiifningen. l>inomcnklaturen ut- 

 gjorde alltså ett ofantligt stort och fullständigt epokgörande 

 framsteg. Utan den skulle en systematisering af den zoolo- 

 giska vetenskapen ej varit möjlig. Den antogs också genast 

 och tillämpades snart af alla zoologer, som befattade sig med 

 beskrifning af djur o. s v. Men under arens lopp insmögo 

 6ig dock så småningom en iiel del misstag och missbruk. 

 Nya namn gåfvos åt djur, som redan hade sådana, antingen 

 pa grund af ovetenhet om det rätta sakförhållandet eller stun- 

 dom af rent okynne, i det man menade, att det gamla namnet 

 ej var passande, eller af andra än mindre tilltalande skäl. På 

 sådant sätt fingo en del djurformer tiere, ibland kanske en hel 

 mängd namn, som stundom kunde vara i bruk samtidigt och 

 orsaka missförstånd och andra svårigheter. För att rada bot 

 härför och en gång för alla fastslå lagar som ej finge öfver- 

 skridas, utarbetades nomenklaturregler af en internationell 

 kommitté, som efter en del förberedande arbeten i olika län- 

 der tillsattes vid den internationella zoologkongressen i Leiden 

 1895. Dessa regler fastslogos definitivt af den internationella 

 zoologkongressen i Berlin 1901 och ha sen dess lojalt tillämpats 

 af alla länders zoologer, och det är naturligtvis i enlighet med 

 dessa regler, som en normal förteckning öfver våra ryggradsdjurs 

 namn måste utarbetas. Någraaf dessa internationella zoologiska 

 nomenklaturregler må häri korthet anföras: Inom djurriket far 

 ett släktnamn endast användas en gång och inom släktet fär 

 ett art- eller underartsnamn endast användas en gäng. Namn, 

 som en gång af berättigad anledning förlorat giltighet, fa ej 

 ånyo upptagas.^ Ett namn som en gång gifvits kan ej åter- 

 kallas eller ändras ens af författaren själf. En del bestämmel- 

 ser om skrifsätt o. s. v. kan förbigås, men den viktiga prioritets- 



' Detta gäller såväl om homonymer, d. v. >. samma namn för tvenne skilda 

 saker, som om synonymer, d. v. s. tvä eller flere olika namn för samma sak. 



