ii6 



lagen niaste särskildt betonas: ^>Giltigt namn för ett släkte 

 eller en art kan blott det vara, som först gafs at det- eller 

 densamma, under det villkor att namnet ifråga blifvit publi- 

 ceradt, definieradt eller angifvet, och att författaren, som gifvit 

 det, användt binomenklaturen.» Utgångspunkten för den zoolo- 

 giska nomenklaturen är Linnks 10:de upplaga af »Systema 

 Naturae», som trycktes 1758, emedan där för första gången 

 inom zoologien binomenklaturen konsekvent infördes. Priori- 

 tetslagens verkningar sträcka sig alltså till 1758. Om flera 

 namn gifvits samtidigt, har det giltighet, som är förbundet med 

 den tydligaste beskrifningen af djuret eller, da det gäller släkt- 

 namn, det som förbundits med en typisk art. Finnas både 

 figur och diagnos anförda till ett namn, har det giltighet fram- 

 för ett annat samtidigt gifvet med blott endera. Under i öfrigt 

 lika förhållanden har af tvenne samtidiga namn det företräde, 

 som står först tryckt i boken eller afhandlingen. 



På grund af dessa nu internationellt antagna bestäm- 

 melser inträffar det stundom, att ett namn som råkat i 

 glömska måste åter upptagas och sättas i stället för ett annat, 

 som är väl kändt och i allmänt bruk. Detta är visserligen 

 mänga gånger beklagligt, men a andra sidan måste det er- 

 kännas, att det är det enda rättvisa och fullt följdriktiga 

 förfaringssättet och det lämnar intet spelrum för godtycke eller 

 okynne. Sedan de äldsta namnen med berättigad prioritet 

 blifvit återinsatta i sin rätt, kunna de ej vidare ändras. De som 

 härnedan anföras äro, så vidt jag kunnat finna, af dylik beskaf- 

 fenhet. Af synonymerna anföras blott en del för att ej onödigt 

 tynga listan. 



