135 



koninicii tamgås toi^o iiiii;aiiia i sitt tVirkläde nicd licni. Kadren, 

 s(^ni f()i"st()d att de tilllKndc det gaspai", som plägade uppe- 

 hålla sig i de sma ijiiiigmarkssj()ania, begaf sig dit med 

 ungarna. Modren, som förut flugit dit, sam dem genast till 

 mötes. På holmarne i Södermanlands och Östergötlands skär- 

 gårdar fann jag förr gåsen bosatt i glest spridda par, där han 

 af somliga holmägare fredades. 1 medlet af april manad erin- 

 rar jag mig då hafva sett fågelns bo med ägg eller ungefär 

 samma tid som stora hafstruten värper. 



I likhet med professor Lönnberg anser jag, att denna 

 fågel bör genom lagen skyddas viss tid på året. Också fram- 

 höll jag detta på Jägarkongresserna i Stockholm 1897, men 

 det rönte ej någon tillslutning af zoologerna där. 



En fågel, som i Halland betydligt aftagit i antal är den 

 hvita ^torken (Ciconia alba). 



Förr, för ett femtiotal år sedan lärer fågeln ha funnits 

 mera allmänt och gått ett bra stycke norr om Halmstad. Nu- 

 mera fmnes blott ett eller kanske två par i Sydhalland, pa 

 Skottorps gods. 



För ett tiotal år sedan hade ett par af Svarta Storken 

 (Ciconia nigra) slagit ned sina bopålar på en kronodomän en 

 mil norr om Halmstad. Länge fmgo de här ej njuta fred; den 

 ena fågeln sköts och den andra vistades då sommaren öfver och 

 återkom ensam äfven året därpå, men har sedan ej visat sig. 



I fråga om groddjur, så anträffas här i Halmstadstrakten 

 bland andra, Stinkpaddan (Bufo calamita). Hon ses sällan, 

 men om vårarna i maj och juni månader får man under lugna 

 kvällar höra hennes klingande och gurglande läte, något på- 

 minnande om nattskärrans surrljud. Hon haller då till sam- 

 lad för parning i små gölar på flygsanden i närheten af haf- 

 vet. Detta hennes parningsljud är i mitt tycke vackert att 

 åhöra, måhända därför, att det är ett den fullödiga vårens ljud 

 och då det i den fridfulla ljumma vårnatten är förnimbart till 

 och med på flera kilometers afstånd. Halmstadsbon, som sedan 

 gammalt känt till detta ljud, säger, att det är »fröna» som sjunga. 



