«39 



värj^t, läiiiiKKlcs :it fiskaren till tandläkaren W Tutvesson, som 

 i sin tui- s;at i\vn at cii-. Ottosson. 1905 sägs ingen smådopping 

 i Råbel()fssj()n. Dessa fåglar äio mycket sporadiska i hitt upp- 

 trädande och träffas än liäi-, än lHu', men ehuru den åtskilliga 

 gånger blifvit oloserverad och tillvaratagen i bverige liksom i 

 grannländerna, är det första gängen den träffas häckande 

 hos oss. 



Hvitnäbbade islommen i Halland. 



Jägmästaren C. A. Hollgren har benäget meddelat, att ett 

 exemplar af hvitnäbbade islommen {Urinator adamsi Grav) 

 under januari månad i år uppehöll sig i Nissaån vid Halmstad. 

 Här hade den »sitt tillhåll några dagar omedelbart under stora 

 körbron i Halmstad i den därvarande öppningen i isen, stän- 

 digt hållande sig i närheten af isflaket. Fågeln visade ingen 

 rädsla; man kunde beskåda honom på 20 meters afstånd och 

 kasta snöbollar på honom, utan att han gjorde min af att flyga 

 eller dyka; annars dök han ibland för att upphämta föda. Få- 

 gelns hela beteende förrådde, att han var vilsekommen». Den 

 ljusa näbben gjorde naturligtvis arten lätt igenkännlig, da man 

 kunde få observera fågeln på så nära håll. 



Den hvitnäbbade • islommens hemland är västra delen af 

 arktiska Nordamerika samt östra delen af arktiska Asien med 

 ungefärlig västgräns vid Novaja Semlja. Om vintrarna träffas 

 den årligen vid norska kusten och har äfven i några exemplar 

 skjutits i Sverige. 



Kungrsfiskare tillvaratagren vid Oxelösund. 



Den 8 jan. 1906 träffade fiskaren Robert Sundberg på 

 Sillö utanför Oxelösund en af hunger och köld utmärglad och 

 mer än halfdöd fågel, som han tillvaratog. Denne befanns 

 vara en kungsfiskare och skickades genom direktör O. Lindebergs 

 bemedling till Naturhistoriska Riksmuseum. 



