142 



virtuosen i stånd att återgifva andra fågeltoner, som han hör 

 i sitt grannskap: svalans varningsrop, starens klara flöjttoner, 

 lärkans drill — ingenting tyckes vara för svårt för honom. 

 Att försöka härma hans sång är således alldeles lönlöst, då 

 den är i hög grad individuell och beror på omgifningen. 

 Under sången haller han sig alltid i trädkronorna. Hans lock- 

 ton kan återgifvas med däck däck däck eller däck däck däck 

 deryd eller däckeryd och i högsta affekt ropar han tack-tackahijo, 

 tacka-hiio-hji. 



Ganska lätt är det att karakterisera skogssångarens eller 

 skogsknätterns kväde. Det läter som ipp sipp sipp sipp sipp 

 sirrrr, en låt, som prof. S. Nilsson jämförde med »ljudet af en 

 silfverdaler, som man låter kringlöpa på kanten och sedan 

 dallrande nedfalla på ett bord», omväxlande med ett vekt djy 

 djy djy. Skogssångaren är bokskogens sångare i första rummet, 

 där han mest uppehåller sig på de nedre grenarna, men före- 

 kommer äfven i blandskog och till och med i ren barrskog, 

 särskildt i granskog. 



Ingen fågel har så vek och Ijuf och på samma gång ve- 

 modig drill som löfsdngaren, hvilken härmats med stafvelserna 

 dididi dih dyh dyfi dyfi dea dea deida deida da, hvarvid är att 

 märka, att tongången sänker sig från ett tämligen högt tonläge 

 med en halfton i sänder, inalles en kvint. Han vistas i såväl 

 barrskog som löfskog och sitter antingen i topp eller längre 

 ned, da han sjunger. 



Till vårt lands nordliga regioner är gransångaren, också 

 kallad grankäxan, såsom häckfågel inskränkt, där han såsom 

 namnet angifver, förekommer i granskogarna. Hans sång är 

 mycket enkel och anspråkslös och härmas af S. Nilsson med 

 kipp-kjapp kipp-kjapp] af tyska ornitologer vanligen med ljud- 

 förbindelserna dilm delm demm dilm delm demm dölm delm 

 dilm delm demm dölm dilm demm. ' 1 vissa tyska dialekter 

 kallas han på grund af sin sång Zilp-salp och af engelsmän- 

 nen Chiff-chaff. De tre sistnämnda sångarna ha alla en lock- 



' Den i Mellaneuropa förekommande Sylvia riifa, som identifierats med gran- 

 sångaren (Sylvia abietina), är kanske en egen art. 



