'43 



ton, som kan härmas med liuit. Denna grnpp af sångare till- 

 hör, kan inan säga, skogen; f()r bastardnäktergalens del dock 

 icke nteslntandc, da han äfven gärna uppträder i parker och 

 ^t()rre trädgårdar. 



De fem följande arterna hålla gärna till i trädgårdarnas 

 och parkernas buskager, men förekomma äfven i den vilda 

 naturen, fastän helst på områden med ett tätt buskskikt. 

 Främst i sångartalang af dessa sätta vi svarthättan, livars 

 fulltoniga arior med liksom balanserande toner hastigt hvisslas 

 fram från trädkronornas täta löfverk. Ej fullt så stor talang 

 har den lilla ärtsångaren, som också gärna håller sig i träd- 

 kronorna under sången och hvars melodi med sitt forte det är 

 svårt att imitera. S. Nilsson föreslår klapp klapp klapp klapp 

 för det senare, hvilket jag finner föga likt, och hos tyska orni- 

 tologer härmas hans drill med didlidlidlidlidl För mina öron 

 ha hans drillar ljudit som sessessessesse, sessessessesse. 



På ett afvikande sätt förhåller sig törnsångaren under sån- 

 gen, i det att han är flyktsångare. Liksom hos de båda före- 

 gående sångarna består tonstycket ofta af två partier, ett piano 

 af endast i den omedelbara närheten hörbara, jollrande toner och 

 ett kraftigt framsjunget fortissimo, som hos törnsångaren är skär- 

 rande och vanligen frambringas, när han på fladdrande vingar 

 liöjer sig i luften öfver sin buske. Det har återgifvits med 

 didudi dudi doidiu missing missing. Pianot sjunges endast 

 under den första tiden strax efter återkomsten från Södern; 

 längre fram reduceras sången till det högt klingande fortet. 

 Så hos alla tre arterna. 



Hvem har icke med förtjusning lyssnat till trädgårdssdn- 

 garens breda, rullande tonflöden, när han sitter i en tät buskett 

 och aldrig synes tröttna på att producera sina rutinerade 

 arior! I sångens aldrig sinande flöden är han en af de första 

 af alla sångare på vår jord. Somliga individer komma i detta 

 afseende näst efter lärkorna. 



Den störste af våra inhemska sångare, den på grund af 

 sina mörka våglinjer så kallade hökfärgade sångaren påminner 

 som sångfågel dels om trädgårdssångaren, dels om törnsånga- 



