148 



som till någon ringa del ligger äfven norr om branten, klädes 

 marken af lågvuxen tallskog, hvilken där, hvarest berggrunden 

 dyker ned under mäktigare torfjord, öfvergår i rismyrens van- 

 liga markbetäckning. Under det den lättrörliga sanden, af vin- 

 den ordnad i prydliga våglinjer, ensam täcker kullarne, hvilkas 

 mjuka profil knappast stores af ett enda stenblock eller af den 

 ringaste vegetation, liksom ock stora delar af sandfältet i öfrigt, 

 äro åter andra delar af detsamma, särdeles söder och närmast 

 öster om kullarne, öfversållade af större och mindre lösa block 



Fig. 36. Slättö-sand. Enbusk. -vegetation. I bakgrunden klippbarriären. 

 Teckning af förf. efter fotografi af 1. Mellgreii. 



och stenar. I likliet med klippbarriären visa dessa spår af 

 slipning och afjämning. Härvidlag hafva samverkat ej blott 

 kvartärtidens landis och sanden, som nu vid minsta fläkt stri- 

 lar öfver stenen, utan, såsom vi i det följande skola finna, 

 ytterligare en mäktig faktor, vattnet. 



Delvis är Slättö-sand fullt steril, åtminstone med undan- 

 tag af en och annan laf på någon sten, fri från alla högre, för 

 blotta ögat synliga växter, så t. ex. kullarne och stora delar 

 af det jämförelsevis nyligen öfversandade södra området. A 

 andra delar åter, sandens äldsta, närmast kullarne belägna. 



