178 



stund här bland måsarne, som ibland voro mycket närgångna^ 

 begåfvo vi oss längre in på ön, och där funno vi väl bortåt 

 ett 20-tal brushanar med striden i full gång. Gräset var ännu 

 mycket kort, så att deras ägg hittades lätt. Kullarne voro i 

 allmänhet redan fulltaliga, hvilket väl får anses vara ovanligt 

 tidigt. Här gjordes också ett antagligen ovanligt fynd, nämli- 

 gen en kull brushaneägg, hvaraf de 2 voro färgade som van- 

 ligt, men de 2 andra hade tläckarne på blå botten. Här uppe 

 fiinno vi också flera kullar af rödbena. Af Tringa alpina häckade 

 här också några få par, likaså några par sånglärka. Alla de 

 hittills nämnda fåglarna hade vid denna tid nylagda, fulltaliga 

 kullar. Af vipan funno vi däremot såväl ägg som dunungan 

 En ensam roskarl sågo vi vid ett tillfälle. Änder och tärnor 

 hade ännu ej börjat häcka. 



Vårt nästa besök gällde träsken inne på land i grann- 

 skapet af Kåreholm. Där tillbringade vi eftermiddagen och 

 större delen af följande dag, den 14. Vattenståndet sades i 

 år vara ovanligt högt, så att alla tufvor ute i träsken voro 

 öfversvämmade, och detta hade också sin inverkan på fåglarnes 

 val af häckplats. Så hade enkelbeckasinerna, som där de fingo 

 vara i fred redan hade kläckfärdiga ägg, här icke kunnat lägga 

 dem ute i träsket, utan måst lägga dem i gräset kring det- 

 samma, i likhet med Tringa-arierna och rödbenorna. De senare 

 voro här talrikare och jämt hörde man deras gälla »bolino^ 

 bolino, bolino». Ännu allmännare voro här strandpiparne, som 

 nu hade starkt rufvade ägg. Vipan var naturligtvis allestädes 

 närvarande och öfverallt i tufvorna fanns märken efter balar 

 från föregående år. Skrattmåsarne höllo till äfven här i stora 

 kolonier. Här och där se vi små flockar af stridande brus- 

 hanar. Uppe i lyften surra beckasinerna, och ett par vatten- 

 rallar synas likt råttor ett ögonblick jaga hvarandra bland 

 vassen. Svarta tärnan se vi här och där sväfva lågt öfver 

 vattensamlingarne. 



Från träsken begifva vi oss åter mot stranden. På vägen 

 dit se vi en korp komma flygande med någonting i sin näbb. 

 Ett par vaksamma vipor upptäcka ögonblickligen, hvarom fråga 



