Smärre meddelanden. 



Ett minne från bäfvertiderna. 



Af bruksägaren P. G. Tamm har Riksmuseum nyligen haft 

 nöjet emottaga en björkstam af 240 cm. längd och 38 cm. 

 omkrets, som fällts, kvistats och sedan aftoppats af bäfver. 

 Enligt benäget meddelande har denna björkstam tillvaratagits 

 »i Leran mellan Elfkarleö och Hyttö masugn i närheten af 

 Glamsbäckens utfall i Leran eller vid den del af denna, som 

 som kallas Raskarsbo». När fyndet gjordes kan nu ej när- 

 mare uppgifvas. Herr Tamm har vidare meddelat följande: 

 »En gammal tlskare vid Elfkarleö, hvars far äfven var fiskare 

 och dog vid 85 års ålder på 1850-talet, har hört sin far be- 

 rätta, att denne uti en ström, som kallas Sugaren, mellan Stor- 

 ån och Marma, sett en bäfverkula, då han på fisketurer pas- 

 serade detta ställe uti sina barnaår d. v. s. omkring 1780 eller 

 kanske något tidigare. Sedan timmerflottningen förts genom 

 denna ström torde numera ej där finnas några märken kvar. 

 Samme man, den nu lefvande fiskaren, som i sin ungdom varit 

 dammbordspojke i hammaren härstädes, omtalar vidare, att bland 

 smederna berättades om den sista bäfverfångsten, hvilken skett 

 af en smed, och kallas udden, där den fångsten skedde än i 

 dag bäfversudden. När detta skedde kunde han dock ej upp- 

 gifva, men tillade: 'nog är det öfver 100 år sedan, ja, mera, 

 ty det var före min fars tid och kanske farfars med'. Men, 

 som han sade, hade det varit mycket bråk bland smederna i 

 hammaren med anledning af denna händelse». 



Häraf framgår, att det är länge sedan bäfvern utrotades i 

 nedre Dalälfven. Dock torde det ej ligga så långt tillbaka i 

 tiden, som ofvannämnde gamle fiskares yttrande synes antyda. 

 I Lilljeborg's fauna öfver »Sverige och Norges däggdjur» fin- 

 nes anfördt, att bäfvern enligt anteckningar af en dr. Lindroth 



