2l6 



dessa härdiga djur. Sa fann jag under en resa i Torne lapp- 

 mark år 1900 en art, Isotoma bidenticiilata, i massor på den 

 snötäckta Kårsojökeln och under ytmoränens stenar. Ännu 

 högt uppe i de arktiska regionerna lefva »snöloppor». I sin 

 beskrifning öfver den svenska polarexpeditionen 1872- — 73 om- 

 nämner prof. Kjellman en art, Achorutes viaticus, hvilken ej 

 heller i vårt land är sällsynt på snö. Han skrifver, att den 

 ofta vid Fairhaven å Spetsbergen sågs »lifligt hoppa omkring 

 på glaciärerna och understundom på vissa ställen förekom i på 

 individer så rika och så tätt slutna skaror, att de på en yta 



lig. 46. :>Snöloppor . a Entomobrya nivalis, b, c Isotoma viridis 

 var. riparia, d Isotoma saltans. 



af omkring en kvadratfot helt och hållet undanskymde snöns 

 hvita färg». Och i prof af »röd snö» från samma trakt fann 

 prof. WiTTROCK vid undersökning ej blott fullvuxna djur utan 

 äfven i riklig mängd 'Ågg af dessa. 



Collembolerna hafva naturligtvis å de arktiska snöfälten 

 eller högfjällens jöklar ingen annan näring än den sparsamma 

 algflora, som finnes på snön, och själf har jag också i Lapp- 

 land iakttagit, huru de med förkärlek samlas på fläckar af 

 »röd snö», d. v. s., som är öfverdragen med en tunn ljusröd 

 slöja af mikroskopiskt små, röda alger. 



