De människolika aporna. 



Af K. L. 



Schimpanssläktet. 



chinipanserna uppträda med en mycket större 

 formrikedom än gorillorna. I ett af de sista 

 arbetena angående dessa apor uttalar W. 

 RoTSCHiLD den åsikten, att det finnes åtmin- 

 stone fem arter, som i sin tur sönderfalla i 

 omkring ett dussin geografiska raser. Fyra 

 af dessa arter ha svart ansikte och den femte (Simia pygmceiis) 

 har blekt eller köttfärgadt ansikte. Denna sistnämnda arten 

 har fem geografiska afarter i Kongo, Franska Kongo, Guld- 

 kusten, Sierra Leone och Gambien. Schimpansen från sist- 

 nämnda stället har trakten kring ögonen mörk och bildar så- 

 lunda en öfvergång till de svarta. Af dessa är den, som skall 

 bära Linné's gamla namn, Simia satyriis, delad i tre raser, af 

 hvilka den typiska från Kamerun och Gabun är korthårig, de 

 båda andra från Central-Kongo och Sudan — Uganda äro lång- 

 håriga. En annan, mycket långhårig schimpans är Simia velle- 

 rosiiSy men dess hår är mjukt och den typiska formen af denna 

 art, som finnes i Kamerun, blir vid framskriden ålder gulgrå, 

 €n ovanlig färg för schimpanser. En afart af den från Kongo 

 är mera sotbrun till färgen. Du Chaillu's Siinia koolookamba 

 från Kamerun och Gabun utmärker sig genom sina kolossala 

 öron. Den har också kort, sträft och svart hår. Den femte 

 och sista Simia aiibryi från samma område är svart med kort 

 hår, men har små öron och liknar i flera afseenden en gorilla. 

 Schimpanserna ha varit kända och beskrifna mycket längre 

 än gorillorna. Det första omnämnande af schimpanser, som 

 med säkerhet påträffats i litteraturen, härleder sig från en en- 



Fauna och Flora. ■ j^ 



