danskarne fatt skulden för mycket, som dock är bygdebefolk- 

 ningens eget verk.» G. I. 



Ornithologiska notiser från Boden. 



Ytterligare tva ryska ormvråkar {Buteo zimmermaiinoe) ha 

 skjutits i Norrbotten (jfr hft 1 sid. 46). Dessa exemplar ha. 

 benäget af herr P. A. Fängström öfverlämnats till Riksmuseum 

 tillsammans med ännu ett exemplar af ormvräk, som skjutits 

 den 6 juni i ar. Detta senare exemplar är intressant, emedan 

 det i tlera fall intager en mellanställning mellan den vanliga 

 vraken och den ryska. Dessa nya fynd synas antyda, att i 

 nordligaste Sverige den vanliga och den ryska ormvråkens ut- 

 bredningsområden mötas. 



Herr Fängström har äfven gjort andra ornithologiska iakt- 

 tagelser af intresse. Flera fågelarter, som för Norrbotten äro 

 sällsynta, ha af honom tillvaratagits, såsom t. ex. lärkfalk, 

 hornuggla o. s. v. Trädkryparen torde ej förut iakttagits så 

 långt norrut som vid Boden, men äfven denna art har där af 

 herr Fängström påträffats. En feltlugen skrattmås lär äfven 

 ha skjutits där i februari i år. 



En gråhakedoppning (Podiceps grisegenaj med dunungar 

 har Herr Fängskröm tillvaratagit vid Brobyn norr om Luleå. 

 Dessa exemplar ha inköpts till Riksmuseum. Artens nordli- 

 gaste förut anmärkta häckplats i vårt land var Piteå. 



En gärdsmyg med nyss utflugna ungar har iakttagits vid 

 Boden, sålunda nära två grader nordligare än föregående upp- 

 gifter i literaturen synas ge för handen, då vanligen 64^ N. 

 uppgifves vara denna fågels ungefärliga nordgräns. 



Ett ändå intressantare fynd är det af grönsångare (Phyllo- 

 scopus sibilator) på öar i Luleå skärgård, där Herr Fängström 

 anser, att arten till och med häckar. Ett exemplar därifrån 

 har inköpts till Riksmuseum. Förut antog man, att denna 

 fågels utbredning norrut ej sträckte sig längre än till södra 



