I O FAUNA OCH FLORA 



bestånd. Något längre österut fann jag äfven Pontederia cor- 

 data, som väl ej hade långt till nordgränsen. 



På några platser i den enformiga skogszonen gjordes 

 längre uppehåll. Fram emot Winnipeg (prov. Manitoba) blef 

 floran märkbart fattigare, och barrskogen var här nära nog af 

 subarktisk typ. Kring Rainy Lake sågs, om vi undantaga 

 de allestädes närvarande Amelanchier canadensis, Betula papy- 



Bild 6. Försumpad granskog (Picea nig/ a, Tluija occidentalis ) nära Steeprock Lake. 



rifera (bild 7), Populus tremuloides och en eller annan Crataegus- 

 och Prunus-art, så godt som uteslutande barrträd, i främsta 

 rummet Pinus Banksiana och strobus (den senare dock vida 

 sällsyntare), vidare P. resinosa, Abies balsamen (som ju går till 

 tundran), Picea alba och nigra samt Larix americana. Bus- 

 karna voro till stor del välbekanta saker: Ainas alnobetula, Cornus 

 stolonifera, Juniperus communis, Rims toxicodendron, Ribes 

 rubrum m. fl., Rubus idceus; Linncea förekom i stora mattor 

 och granskogarna voro fulla af blåbärsris. Sådana typer som 

 Cornus canadensis, Majanthemum canadense, Dryopteris Linneana 

 samt de svällande Hyloco?nium-matto\~na eller tallskogens Cla- 



