FAUNA OCH FLORA 



kunde man nästan tro sig vara på Ölands älvar; den mest 

 framträdande växten här var Potentilla fruticosa. Rätt egen- 

 domligt syntes mig att ännu påträffa en lian, Celastrus scan- 

 dens, som med ända till 3 — 4 cm. grofva stammar omslingrade 

 asparna. F. ö. fick man här en försmak af präriefloran: Ar- 

 temisia drancunculoides och gnap hal io ides, Aster laevis och 

 multiflorus, Agastache foeniculacea (Labiat.), Axyris amaranto- 

 ides (Chenop.), Allium cernuum, Dracocephalum parviflorum, 



Bild 8. Utsikt från »alvarplatån» å Stony Mountain öfver Manitohas prärier. 

 Skogsdunge af Quercus macrocarpct. 



Grindelia squarrosa (Compos.), Helianthus Maximilianus, Mo- 

 narda mollis (Labiat.), Hordeum spec, Orthocarpus luteus 

 (Scrophul.), Oxytropis Lambertii och säkerligen åtskilligt därtill. 

 Under de första timmarna på färden västerut sågos här 

 och där löfdungar, men de försvunno snart och nu bredde den 

 rena_ prärien ut sig med låga snår af den silfvergrå Shep^ 

 herdia^canadensis (Eleagn.) och stora gråhvita Artemisia- 

 fläckar. En stark doft af dessas och de säkerligen talrika 

 Labiaternas ångor fyllde luften. Tyvärr fick jag ej något nämn- 

 värdt tillfälle att närmare lära känna den här föga undersökta 

 floran; några timmars uppehåll vid den lilla staden Medicine 

 Hat, 660 in. ö. h., gaf endast en ringa glimt af rikedomen. Rätt 



