NÅGRA ord om siams fauna och naturförhållanden 27 



undantag af Malakkahalfön. I norr sträcker den sig in i Syd- 

 China upp mot Shanghai samt innefattar sålunda Assam, Birma, 

 Siarn utom Siamesiska Malakka, Franska Indo-China samt några 

 af Chinas södra och sydöstra provinser. Den Indo Malajiska 

 underregionen omfattar hela den malajiska arkipelagen väster 

 om en linie, dragen mellan Lombok och Celebes, samt Malakka- 

 halfön. Siarn räknas sålunda till tvänne af dessa underregio- 

 ner, nämligen den Indo-Chinesiska och den Indo-Malajiska. 

 Den WALLACE'ska tolkningen är så till vida riktig, som att i 

 de delar af Egentliga Siarn, som ligga norr om cirka 13° nord- 

 lig latitud, den Indo-Chinesiska djurvärlden är den förhärskande. 

 Emellertid synes det mig, som om den af Wallace föreslagna 

 gränsen mellan den Indo-Chinesiska och den Indo-Malajiska 

 underregionen blifvit dragen något för långt mot norr, och 

 bättre hade nog varit, om den blifvit satt, som föreslagits i 

 detta arbete, ungefär vid 12° nordlig latitud i stället för vid 

 ungefär 13° 60 r n. lat. Söder om 12° är nämligen den Indo- 

 Malajiska faunan den förhärskande, ehuru en hel del bland- 

 former kunna skönjas i gränsområdena. 



Innan jag börjar min korta redogörelse öfver den siame- 

 siska faunans sammansättning, vill jag dock nämna några ord 

 om vegetationsförhållandena inom de olika delarna af landet. 

 Siams skogsområden kunna lämpligen uppdelas i två stora 

 hufvudgrupper, nämligen 1) ständigt gröna och 2) torrskogar. 

 Dessa två hufvudgrupper kunna sedan uppdelas i olika under- 

 afdelningar. Under gruppen ständigt gröna skogar falla a) litto- 

 rala skogar, b) tropiska, ständigt gröna urskogar och c) semi- 

 tempererade, ständigt gröna urskogar och under den andra 

 gruppen komma a) late rit- skogar b) torra blandskogar och 

 c) teak-skogar. 



De littorala skogarna betäcka endast en mindre del af lan- 

 det och anträffas endast på sådana ställen nära kusten, hvar- 

 est landet är lågt, bildadt af gyttja eller täckt med saltvattens- 

 sumpmarker. De största äro belägna kring mynningen af 

 Menam Chao Praya-floden och längs norra stranden af Siarn- 



