36 FAUNA OCH FLORA 



igen på sina små, högst tvågreniga horn, hvilkas påfallande höga 

 rosenstockar äro längre än själfva hornen. Honan saknar horn. 

 Den ståtliga samburhjorten (Cervus unicolor equinus Cuv.) är 

 äfven tämligen allmän, likaså den lilla Cervus porcinus annami- 

 tlcas Heude. Denna senare art lefver mest bland det höga 

 gräset på slättbygden, medan samburn företrädesvis finnes i 

 bergstrakterna. Den vackra och egendomliga lyrhjorten {Cer- 

 vus eldi platyceros Gray), liksom den sällsynta och för Siarn 

 egendomliga Schomburgkshjorten [Cervus schomburgki Blyth.) 

 bebor de vidsträckta sumpmarkerna i norra och mellersta 

 Siarn. Utpräglade bergsdjur äro de egendomliga och svåråt- 

 komliga serowerna af släktet Capricomis, som i en eller två 

 former bebo otillgängliga bergstrakter inom skilda delar af lan- 

 det. Den indiska vattenbuffeln (Bos bubalus Linn.) är allmänt 

 domesticerad öfver hela landet, men lär väl näppeligen före- 

 komma i vildt tillstånd. Förvildade hjordar lära dock vara 

 att anträffa på några få platser, särskildt i de östra och västra 

 delarna af landet. Siarns finaste jaktbara villebråd är utan 

 gensägelse den stora och fruktansvärda gaurn {Bos gaurus 

 Ham. Smith), som i en eller två underarter förekommer tämli- 

 gen allmänt i de med täta urskogar bevuxna delarna af landet. 

 En fullväxt gaurtjur mäter cirka 2 meter i boghöjd, och det är 

 i sanning en imponerande syn att möta dessa djur. De gå 

 vanligen i hjordar på några få individer, men de riktigt gamla 

 tjurarna äro för det mesta ensamma. Till färgen äro de brun- 

 svarta med en anstrykning af oliv. Benen nedanför knäen äro 

 hvitaktiga. De äro mycket skygga och vaksamma samt låta 

 sällan jägaren närma sig inom håll. En sårad gaur är mycket 

 farlig, och liksom den afrikanska buffeln hafva de den fula 

 ovanan att gå i en halfcirkel tillbaka mot sitt eget spår. Där 

 invänta de nu den framträngande jägaren, hvilken de sedan 

 blixtsnabbt anfalla bakifrån. På samma lokaler som gaurn 

 förekommer äfven bantengen (Bos banteng Raffl.), ehuru den 

 tyckes vara mindre allmän. En art myrkott (Manis javanica 

 Desm.) har äfven blifvit anträffad i Siarn. 



(Forts.) 



