Smärre meddelanden. 



Kråkornas sofplatser. 



Med anledning af E. L:s artikel i denna tidskrift, haft. 2, 1917, 

 om »Kråkornas vana att uppsöka gemensamma sofplatser» får jag 

 meddela några iakttagelser häröfver. 



Under förra hälften af november månad i fjol vistades jag en 

 tid på Visingsö i samband med rödingleken. När vi tidigt om 

 morgnarna gåfvo oss af till fisket, sågos stora flockar af kråkor 

 och kajor i dagningen lämna sina samlingsplatser i skogen norr 

 om kyrkan och på tämligen stor höjd flyga bort öfver ön. Efter 

 allt att döma flögo åtminstone största delen till fastlandet. Kräk- 

 och kajantalet i flockarna kunde med säkerhet beräknas till flera 

 tusen- till tiotusental. 



Då det intresserade mig att se efter, hvilka sofplatser kråkorna 

 valde, sökte jag en kväll, när jag var ute och gick i ofvan berörda 

 skog, med ledning af skränet mot sofplatsen. Kråkor och kajor 

 kommo nu i stort antal från alla håll flygande mot skogen i skym- 

 ningen, närmare bestämdt kl. 4,45 — 5 e. m. Efter ungefär en kvart var 

 sträcket i allmänhet slut. Medan jag under tiden nått samlings- 

 platsen, hade det blifvit så mörkt, att fåglarna ej kunde se mig på 

 på marken. Med enstaka undantag voro de nu tysta, men flögo 

 fortfarande lifligt omkring och bytte ofta om nattkvist. De sutto 

 ofta 4 — 5 i samma träd, synliga mot himlen, alltid öfverst i träd- 

 kronorna och tämligen långt ut på grenar och kvistar. De syntes 

 lika gärna välja tall som gran och lärkträd, hvilka senare nu voro 

 afbarrade. Slog man med en käpp mot trädstammarna, lyfte hundra- 

 tals fåglar under fullkomlig tystnad och flögo till någon plats i 

 närheten. Det område sofplatsen omfattade var jämförelsevis stort. 

 Antalet fåglar låter sig ej gärna uppskattas, men torde uppgått till 

 tiotusental. Skogen på sofplatsen utgjordes af högvuxen, tät och 

 jämn barrskog af gran, tall och lärkträd. 



Liksom i de af E. L. omnämnda fallen ligga sofplatserna här 

 på en ö. Att så ingalunda alltid är förhållandet är ju dock all- 

 mänt bekant. Utanför Uppsala hafva kråkorna t. ex. en samlings- 

 plats i skogen utanför hospitalet mot Starbo och Ultuna-gärdena. 

 Här har jag sett stora mängder kråkor på nattkvist om hösten före 

 dagningen. En annan samlingsplats finns (eller fanns) i skogen på 

 andra sidan Eöret, där jag om våren i första dagningen sett flockar 

 på många tusental lämna sofplatsen. 



