SMÄRRE MEDDELANDEN 47 



kvar af sommardräkten några fjädrar på den svarta gördeln kring 

 kräfvan och framryggen samt en och annan fjäder pa sidorna och 

 undre delen af kroppen, som gjorde, att den blef prickig på dessa 

 kroppsdelar, emedan sommardräktsfjädrarne äro mörkare än prakt- 

 dräktsfjädrarne. Hvad den svarta gördeln beträffar voro fjädrarne 

 från sommardräkten icke rent svarta utan stötte något i brunt och 

 grått, men så mörka att det blef en bestämd gräns mellan gördeln 

 och den askgrå delen af kroppen. Att dessa i brunt och grått 

 stötande fjädrarne tillhörde sommardräkten visade sig däraf, att 

 de lätt lossnade då man beströk dem och sålunda voro under fäll- 

 ning. De rent svarta med ljusa spetsar däremot sutto fastare. 

 Troligen försvinna de ljusa spetsarne längre fram, så att gördeln 

 blir rent sammetssvart. De grå fjädrarne på buksidan, som tillhörde 

 sommardräkten och som äfven lätt lossnade, då man berörde dem, 

 voro, som nämndt är, mörkare än motsvarande på praktdräkten 

 och saknade totalt den fina vattring, som finnes på motsvarande 

 fjädrar i praktdräkten. 



Saknaden af denna vattring hos bukfjädrarne i sommardräkten 

 är enligt mitt förmenande en väsentlig skillnad mellan de båda 

 dräkterna. På ryggsidan och på de sidofjädrar, som täcka den 

 hoplagda vingen, finnes vattringen i båda dräkterna. Det andra 

 exemplaret i ren praktdräkt hade vattring på nästan alla de pärlgrå 

 fjädrarne och dräkten i sin helhet var om möjligt nästan vackrare 

 med renare färger än pä våren — en nyanlagd dräkt bör ju vara 

 snyggare än en nära årsgammal. — En liten skillnad på denna 

 nyanlagda praktdräkt och den på våren var dock, att den svarta 

 gördeln icke var fullt utväxt på framryggen, utan här gingo de 

 pärlgrå fjädrarne ända upp till den brunröda halsen. På skinnet i 

 öfvergång, som för tillfället förvarades i en källare, gick én olycka, 

 i det att råttorna en natt hade gnagt af stjärtpennorna det yttersta 

 gökbenet. För att emellertid det intressanta exemplaret icke skulle 

 blifva allt för stympaat, ersatte jag de förlorade stjärtpennorna med 

 motsvarande af en unghane (hade icke tillgång på någon gammal). 

 Då exemplaret visades för en känd ornitolog började han, tillfölje 

 af de urnupna stjärtspetsarna, tvifla på att det var en gammal fågel, 

 men lugnade sig, då jag omtalade missödet i källaren. — — — I 

 Vadstena Museum (Tåkerssamlingen) finnes en brunandhane i ren 

 sommardräkt skj. d. 21 juli 191 1. Äfven här saknas vattringen 

 totalt på undre sidan af kroppen. 



I allmänhet kan sägas om brunandhanarnes dräkter, att sommar- 

 dräkten mindre och obetydligt skiljer sig från praktdräkten än hos 

 gräsänderna (släktes Atias) där dessa dräkter äro väsentligen olika. 



Hvad angår brunandhanarnes sommarvistelse så är jag ense 

 med Prof. Lönnberg, att denna fråga står fortfarande öppen och 

 obesvarad. Att det stora flertalet lämnar Tåkern fram på eftersom- 

 maren, den sjö i Sverge där anden är talrikast, är ett faktum. Jag 

 har själf sett brunandflockar i början af juli öfvergifvit sjön, sty- 

 rande kosan åt söder, öfver Vättern. Men en och annan stannar 

 kvar åtminstone under vissa år, t. ex. fjolåret, då minst ett 1 o-tal 

 skötos på Hångers jaktmarker i okt. Det är icke troligt, att dessa 



