50 FAUNA OCH FLORA 



utbredd öfver såväl den Afrikanska som den Orientaliska 

 regionen, och äfven i Siarn anträffas flera af dess medlem- 

 mar. De äro i allmänhet kännetecknade genom sin rent 

 svarta dräkt och sin klufna, mestadels långa stjärt. Hit höra 

 flera af Siarns vanligaste fåglar, såsom t. ex. Dissemuras 

 paradiseus LiNN., hvilken uppträder i tvänne underarter; vidare 

 Chibia hottentotta Linn., särskildt utmärkt genom de långa hår,som 

 sitta fastade på bakhufvudet, och flera arter tillhörande släktet 

 Buchanga. Af sommargyllingar finnas tre arter, af hvilka en 

 (Oriolus xanthonotus, Horsf.) endast förekommer i de sydli- 

 gaste delarna af Siamesiska Malakka. Liksom den europeiska 

 arten äro hanarna synnerligen praktfullt tecknade i gult och 

 svart. Släktet Gracula, tillhörande familjen Eulabetidce och 

 särskildt kännetecknadt genom sin svarta färgteckning och några 

 stora orangegula nakna hudflikar fastade på bakhufvudet och 

 hufvudets sidor, är representeradt genom två arter. Af star- 

 familjen (Sturnidce) finnas flera karakteristiska former tillhö- 

 rande släktena Spodiopsar, Oraculipica, Starnopastor och 

 Aethiopsar. Väfvarfåglar förekomma också inom den Orienta- 

 liska regionen, ehuru de i Afrika hafva sin vidsträcktaste ut- 

 bredning. I Siarn anträffas sålunda arter tillhörande släkterna 

 Mania, Uroloncha, Ploceus m. fl. Dessa fåglar göra ibland skada 

 på risfälten genom att i stora skaror infinna sig och bortplocka 

 riskornen. Finkfåglarna (Fringillidce) — synnerligen talrika 

 inom den Paläarktiska regionen — förekomma i ett mycket 

 ringa antal, och endast tvänne arter, Passer flaveolus, Blyth 

 och Passer montanus malaccensis, Dub. häcka i Siarn. Däre- 

 mot infinna sig medlemmar af släktet Emberiza under 

 flyttningstiderna. Lärkor äro äfvenledes sällsynta och endast 

 ett par arter, Mirafra cantillans williamsoni, St. B. och M. 

 assamica marionce St. B. äro karakteristiska för Siarn. Fa- 

 miljen Motacillidce tillhörande former uppträda hufvudsakligen 

 under flyttningarna men äro då ganska talrika. Ett undantag 

 göres dock af Llmonidromus indicus Gm. Nectariniderna eller 

 honungsfåglarna förekomma i flera arter. De äro i allmän- 

 het utmärkta genom sina prunkande, metalliska färger, men 



