NÅGRA ORD OM SI AMS FAUNA OCH NATURFÖRHÅLLANDEN 57 



förekomma i de stora urskogsområdena. En underfamilj bildas 

 af de nattskärreliknande grodmunnarne ( Batrachostomus) . De 

 äro mycket skygga samt tillbringa sitt lif i de djupa skogarna, 

 där de endast äro i rörelse under dygnets mörka timmar. 

 Af dessa egendomliga fåglar har endast en art (Batrachostomus 

 hodgsoni Gray) anträffats i Siarn. 



Mycket karakteristiska för den Orientaliska regionen, ehuru 

 de äfven förekomma inom den Afrikanska och den Australiska 

 regionen, äro näshornfåglarna (Bucerotidce). Deras väldiga näbb 

 är på öfversidan försedd med ett kask-liknande bihang. Detta 

 är i allmänhet ihåligt, men främre delen kan äfven vara solid 

 såsom t. ex. hos släktet Rhinoplax. Hornfåglarnas häckningsför- 

 hållanden äro synnerligen märkliga. Äggen läggas i ihåliga träd, 

 och när honan börjat rufva, murar hanen igen ingångshålet 

 så när som på en trång öppning, och genom denna tillför 

 hanen sin maka hennes födoämnen. Under denna tid fäller 

 honan sina vingpennor och är fullkomligt oförmögen till 

 flykt, äfven om hon icke vore inmurad. En bland de största 

 och till sin biologi bäst kända är Dichoceros bicornis Linn. I 

 Siarn är den allmän i skogstrakterna och gifver sig ofta till- 

 känna för den resande genom sitt skarpa skri eller det egendom- 

 liga hvinande läte, som framkallas under flykten. Till sin natur 

 är den mycket skygg och vaksam. Några andra storväxta former 

 tillhöra släktet Rhytidoceros. Dessutom finnas två arter tillhö- 

 rande släktet Anorrhinus, båda dock sällsynta, samt den dessa 

 närstående Anthracoceros albirostris Shaw & Nödd.. I sydligaste 

 Siarn anträffas också, ehuru sällsynt, en annan art, Rhinoplax 

 vigil, Först. På lämpliga platser och företrädesvis i de öppna de- 

 larna af landet träffas ofta biätare tillhörande släktena Merops 

 och Melittophagus. De skäggiga biätarna (Nyctlomis) däre- 

 mot uppehålla sig hälst i skogstrakterna. I Nord- och Väst 

 Siarn förekommer således den blåskäggiga biätaren Nyctiornis 

 atherthoni Jard & Selby, medan den rödskäggiga biätaren 

 (N. amicta Temm) har en mera sydlig utbredning. På kungs- 

 fiskare är Siarn mycket rikt, och här förekomma de allt ifrån 

 den stora med en jättelik näbb försedda Pelargopsis gurial 



