64 FAUNA OCH FLORA 



(Pandion haliaetus cristatus Vieill), och dessutom är en annan 

 till samma familj hörande art (Polioaétus ichthyaetus Horsf.) 

 ganska allmän i sumptrakterna och längs de större floderna. 



Ugglor uppträda i flera arter. Familjen Strigidce företrä- 

 des af fiskugglorna (Ketupa). Af detta släkte uppträder i Siarn 

 t vän ne arter, K. zeylonensis Gm. och K. javanensis Horsf. 

 De lifnära sig, som redan deras namn antyder, hufvudsakligen 

 af fisk. De äro så till vida märkliga, som de hafva undersidan 

 af fötter och tår försedda med spetsiga epidermispapiller, detta 

 för att bättre underlätta fasthållandet af deras byte. I de stora 

 skogarna förekomma några ufliknande former, och bland dessa 

 märkas skärskildt Bubo coromandus klossi Rob. och Hafuia 

 Tiipalensis Hodgs. Jordugglan (Asio accipitrinus Pall.) är äfven 

 funnen i Siarn. De små dvärghornugglorna fScopsJ samt en 

 eller möjligen flera former af hökugglor (Ninox) uppträda äfven 

 här och hvar. Sällsyntare äro de kattuggleliknande Syrnium 

 newarensis maingayi Hume och S. seloputo Horsf. Äfven de 

 små till släktet Glaucidium hörande arterna G. cuculoides Gould 

 och G. brodiei Burton, förtjäna att omnämnas. Den senare 

 är af ungefär vår sparfugglas storlek och lefver i bergstrak- 

 ternas skogsområden. 



En underart af tornuggla (Strix flammea javanica Gm.) 

 är mycket allmän i Bangkok. I de mörka och svårgenomträng- 

 liga skogarna lefver den egendomliga och mycket skygga mask- 

 ugglan (Photodilus badius Horsf.), som tillfölje af sitt utpräglade 

 nattliga lefnadssätt sällan ertappas. 



Vadarnes stora ordning representeras naturligtvis också i 

 Siarn af en mångfald former, men som dessa företrädesvis upp- 

 träda under flyttningstiderna äro de af föga intresse, och en- 

 dast några få arter äro för Siarn karakteristiska. En vanlig 

 fågel på de öppna platserna i torrskogarna är den med vår 

 tofsvipa besläktade Sarcogrammus indica atronuchalis Jerdon. 

 Den kännes lätt igen på det röda, köttiga bihang, som sitter 

 fästadt framför ögat, samt genom sitt karakteristiska läte, som 

 närmast kan liknas vid »pity-to-do-it», under hvilket namn fågeln 

 också går bland engelsmännen. Tämligen vanlig längs de större 



