IOO FAUNA OCH FLORA 



och man tänkte kanske härvid i första rummet på den brist 

 på ljus, som där råder, och som omöjliggör växternas assi- 

 milation och därmed sannolikt äfven utvecklingen af ett djurlif. 

 Emellertid skulle det visa sig, att dessa slutsatser voro för- 

 hastade. Den förut omnämnde schweizaren Forel påbörjade 

 en undersökning af Genévesjön, vid hvilken han som nämndt 

 var bosatt. Då han så småningom utsträckte sina botten - 

 skrapningar äfven mot djupet, fann han där utanför Morges 

 1869 en liten mask, en nematod. Detta fynd var af en utom- 

 ordentligt stor betydelse. Härigenom var förekomsten af en 

 djupfauna äfven i insjöarna konstaterad, 1 och Forel* kom här- 

 igenom in på ett närmare studium af den djurvärld, åt hvilken 

 han sedan ägnade en så stor del af sina krafter. Forel fort- 

 satte nu ifrigt sina undersökningar, och om också hans första 

 förhoppningar om existensen af en rik och specifikt utbildad 

 djupfauna ej, såsom vi senare få se, gingo i uppfyllelse, så 

 påvisade han dock en stor mängd förut oanade djurarter i de 

 schweiziska sjöarnas djup. 



Härmed blef nu samma fråga aktuell, som förut i fråga 

 om hafvet, nämligen om en djurgeografisk regionsindelning 

 läte sig genomföras. Forel genomförde en sådan indelning. 

 Han använder samma beteckningar som för hafvet, nämligen 

 strand- eller litoralregionen, djupregionen, äfven kallad abyssala 

 eller profunda regionen, samt slutligen den pelagiska regionen. 

 Gränsen mellan dessa är enligt Forel följande. Litoralregionen 

 sträcker sig från ytan ned till det djup, där den högre vegeta- 

 tionen upphör, eller makrofytvegetationen, som den för kort- 

 hetens skull må benämnas i det följande. Denna utgöres dels 

 af fanerogamer, med äfven af högre kryptogamer, särskildt 

 characéer (kransalger). Den faktor, som reglerar deras ut- 

 bredning mot djupet, är naturligtvis först och främst ljuset 

 (men äfven andra, såsom vattnets syrehalt etc). Detta måste 

 vara starkt nog att tillåta assimilationen. Men då ljusets ned- 



1 I förbigående må omnämnas, att svensken Sven Loven redan något 

 tidigare påvisat, att i några svenska sjöar en del kräftdjur, till hvilka vi senare 

 återkomma, förekommo på djupt vatten. 



