OM DJUPFAUNAN I SVENSKA INSJÖAR lOI 



trängande är beroende på den större eller mindre genomskin- 

 ligheten hos vattnet, är det klart, att makrofytvegetationen i 

 olika sjöar nedtränger olika djupt. Följaktligen räcker ej 

 strandregionen lika långt ned i alla sjöar. Nedanför strand- 

 regionen vidtager nu djupregionen, som således äfven varierar 

 mycket i utsträckning. Det är viktigt att fasthålla detta. 

 Skillnaden mellan litoralregionen och den profunda regionen 

 blir således enligt Forel den, att den förra utmärkes af flora 

 och fauna, den senare endast af fauna. Härvid afses då med 

 flora endast makrofytvegetationen, enär mikrofytvegetationen 

 kan sträcka sig betydligt längre ned, både såsom botten- 

 vegetation och plankton. Äfven en del mossor kunna före- 

 komma i djupregionen, ehuru blott undantagsvis och då alltid 

 blott i de öfre delarna. Så omnämner Forel, att han å en 

 bottenmorän i Genévesjön funnit Thamnium lemani på 60 meters 

 djup. 



Vi hafva redan omnämnt Forel's definition på sjö i in- 

 skränkt bemärkelse; enligt denna skulle ju en verklig sjö om- 

 sluta en djupbassäng, dit vegetationen ej kunde nedtränga. 

 Sammanställa vi detta med hvad som nyss anförts, kan äfven 

 en annan, ehuru likbetydande karaktäristik af en sjö lämnas: 

 en sjö måste innehålla både litoralregion och profund region. 

 I den af Forel undersökta Genévesjön upphör makrofytvegeta- 

 tionen med characéer på 25 meters djup. Sjön är 309 meter 

 djup, alltså kommer den profunda regionen att omfatta ett 

 högst betydande område. För Vierwaldstättersjön sätter 

 Zschokke gränsen till omkring 30 meter. 



Innan vi gå vidare, böra några ord sägas om det för de 

 båda regionerna mest utmärkande. I fysikaliskt afseende ut- 

 märkes litoralregionen af stark belysning, föränderlig temperatur 

 efter de olika årstiderna, svagt tryck, starka vågrörelser samt 

 i allmänhet af ganska växlande förhållanden. Djupregionen 

 däremot af svagt eller intet ljus, på större djup under hela 

 aret konstant temperatur, starkt tryck, i regel inga vågrörelser 

 eller strömmar. I allmänhet råder således i denna region ett 

 betydligt större lugn och större enformighet än i litoralregionen. 



